Справа № 487/5722/18
Провадження № 2/487/2344/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.12.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Гречаної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Філія №1 Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт», приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Філія №1 Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт», приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 дійсним.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що згідно з договором купівлі-продажу, зареєстрованим Філією №1 Біржи нерухомості «Едвайс-Консульт» 04.05.2001 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5продали, а ОСОБА_7 придбав квартиру АДРЕСА_2. Договір був повністю виконаний сторонами. Однак договір не був нотаріально посвідчений, оскільки в обумовлений час відповідачі до нотаріуса не зявилися, а їх нове місце проживання не відоме. 27.02.2018 року помер батько позивача ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса для прийняття спадщини за законом, але нотаріусом було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу від 04.05.2001 року не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із зазначеним позовом.

До судового засідання позивач не зявилася, суду надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала.

Відповідачі та представник третьої особи Філії №1 Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» до судового засідання не зявилися, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.05.2001 року на Філії №1 Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5з однієї сторони, та ОСОБА_7 з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, без подальшого нотаріального посвідчення.

В подальшому право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за ОСОБА_7 у КП «Миколаївське міжміське Бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 16852 від 15.05.2001 року.

27.02.2018 року помер батько позивача ОСОБА_7. Після його смерті позивач звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі нерухомості «Єдвайс-Консульт» Філія №1 від 04.05.2001 року не відповідає вимогам чинного законодавства.

При укладанні договору купівлі-продажу сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року № 1956-ХІІ, відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Саме тому вважали, що договір купівлі-продажу квартири укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.

Проте, у відповідності зі статтею 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення зазначених правовідносин, зазначений вид договору повинен був бути оформлений в нотаріальному порядку. Згідно ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю оговорили усі істотні умови, всі зобовязання за договором купівлі-продажу сторонами виконані в повному обсязі. Також факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється.

На сьогоднішній момент позивач не має можливості оформили спадщину після смерті батька ОСОБА_7 в звязку з тим, що договір купівлі-продажу від 04.05.2001 року не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони у письмовій формі погодили усі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його повне або часткове виконання сторонами, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Факт здійснення сторонами своїх обовязків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою та відповідною реєстрацією.

У відповідності до постанови №9 Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Отже, оскільки договір купівлі-продажу від 04.05.2001 року квартири АДРЕСА_4 було оформлено за існуючим в той час порядком, а також мала місце конкуренція норм права, можна зробити висновок, що сторони добросовісно помилялися щодо відсутності необхідності нотаріального посвідчення договору, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), треті особи Філія №1 Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» (місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Карпенка, 40-а, ), приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 (місцезнаходження: АДРЕСА_5) про визнання договору купівлі-продажу дійсним- задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_6, укладений 04 травня 2001 року на Філії №1 Біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дійсним.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.О. Гаврасієнко