ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року

м.Суми

Справа №686/3639/18

Номер провадження 22-ц/788/2025/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2017 року про закриття провадження, в складі судді Бичкова І.Г., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

16.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 350 000 грн 00 коп. та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 22.06.2017 року відповідач, взявши на себе зобов'язання щодо виконання робіт з будівництва автомийки з шиномонтажем у м.Деражня вул.Миру,95/1, отримав від нього (ОСОБА_1) кошти в сумі 350 000,00 грн, про що надав боргову розписку. Не виконавши зобов'язання, відповідач на неодноразові прохання відмовляється повертати вищевказані кошти.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.03.2018 року у даній справі було відкрито провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.05.2018 року передано цивільну справу № 686/3639/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на розгляд до Ковпаківського районного суду м.Суми, оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Суми і зареєстрованого місця перебування у м.Хмельницький не має (а.с. 59).

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.06.2018 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів у зв'язку тим, що справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції, при постановленні оскаржуваної ухвали не взяв до уваги тієї обставини, що у спірних правовідносинах ні позивач ОСОБА_1 не є фізичною - особою підприємцем, ні відповідач ОСОБА_3 не був директором ТОВ «Мар'єта», а тому, жодних ознак господарських відносин у даному випадку не існує. Зокрема, зі змісту позовної заяви чітко вбачаться, що позивач звертається з позовом до ОСОБА_3 саме як до фізичної особи, яка не виконує зобов'язання за договором.

Відзиву від відповідача у справі не надходило.

Представник представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

В силу п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, в листі до суду просив розглянути скаргу без його участі.

Відповідно до п.3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами мають ознаки господарських і за своїм характером не належать до компетенції загальних судів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 14.04.2017 року між громадянином України ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мар'єта» в особі директора ОСОБА_3 було укладено договір підряду №2п, за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами та засобами в порядку та на умовах, визначених даним договором, виконати роботи з будівництва авто мийки з шино монтажем з вбудовано - прибудованими офісними приміщеннями та кафе за адресою: Хмельницька область, м.Деражня, вул. Миру, 95/1 (а.с. 18-19).

Згідно копії розписки від 22.06.2017 року, ОСОБА_3 прийняв від ОСОБА_1 гроші в сумі 350 000 грн на будівництво приміщення автомийки з шино монтажем за адресою: вул. Миру,95/1 (а.с.4).

Внаслідок неналежного виконання умов договору,16.02.2018 року фізична особа ОСОБА_1 звернувся з позовом до фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення коштів у сумі 350 000 грн (а.с.2-3).

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини і статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Підстави закриття провадження у справі визначені частиною 1 статті 255 ЦПК України, зокрема, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1).

Суд першої інстанції встановив, що правовідносини у справі склалися між двома суб'єктами господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ОСОБА_3Д.», а предметом спору у справі є повернення коштів, які були надані позивачем відповідачу на спорудження об'єкта господарської діяльності - автомийки з шино монтажем, а відтак справа відноситься до юрисдикції господарського суду і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, суд дійшов такого висновку без урахування обставин справи і роз'яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Відповідно до частини першої статті 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У статті 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження та припиняється в момент її смерті.

У статті 26 ЦК України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов'язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов'язки як учасник цивільних відносин.

З аналізу вказаних вимог цивільного законодавства вбачається, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, якою передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК).

Частинами 1,2 ГПК УК визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

ОСОБА_1 у позові просив стягнути своє майно грошові кошти з відповідача фізичної особи саме як фізична особа.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що закриваючи провадження у справі, суд дійшов передчасного висновку про те, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.06.2018 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, а тому існують підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2017 року скасувати, справу направити до Ковпаківського районного суду м.Суми для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2018 року.

Головуючий - С.С.Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик