Дата документу 05.12.2018 Справа № 331/108/18
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 331/429/18 Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва Н.Г.
Провадження № 22-ц/807/336/18 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

Головуючого Воробйової І.А.

Суддів Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі адвоката Плецької Юлії Вікторівни на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року у складі судді Скользнєвої Н.Г. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, про виділення частки із квартири, що є у спільній частковій власності, який неодноразово уточнювався.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона та ОСОБА_3 є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2017 року право власності поділено між сторонами порівну, по 1/2 частини квартири кожному.

Проте, досягнути згоди щодо спільного користування та володіння квартирою вони не можуть. На даний час у вищезазначеній квартирі проживає лише відповідач, оскільки доступу до цієї квартири у неї не має.

Враховуючи вищевикладене просила суд, припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1; виділити їй в натурі у власність частку спільного майна за адресою: кв. 3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, а саме: частина коридору 1 площею 3,6 кв.м; кухню 8 площею 21,9 кв.м; кімнату 9 площею 36,6 кв.м; кімнату 10 площею 17,9 кв.м; комору 11 площею 1,3 кв.м; балкони площею 0,81 кв.м, 1,41 кв.м, а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м, що відповідає частці в 1/2 частини, присвоївши цій ізольованій квартирі № 3/2, згідно варіанту розподілу квартири, зазначеного у висновку експертизи №2371 від 23.04.2018 року та визнати за нею право власності на вказане майно; виділити ОСОБА_3 у власність частку спільного майна за адресою: кв. 3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, а саме: частину коридору 1 площею 7,15 кв.м; коридор 2 площею 10,0 кв.м; комору 3 площею 4,5 кв.м; ванну кімнату 4 площею 12,8 кв.м; кімнату 5 площею 19,3 кв.м; кімнату 6 площею 10,1 кв.м; кімнату 7 площею 18,2 кв.м; балкони площею 0,66 кв.м, 0,81 кв.м, а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м., що відповідає частці в 1/2 частини, присвоївши цій ізольованій квартирі № 3/1, згідно варіанту розподілу квартири, зазначеного у висновку експертизи №2371 від 23.04.2018 року та визнати за ОСОБА_3 право власності на вказане майно; залишити в загальному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в квартирах АДРЕСА_1 частину приміщення 1 площею 7,99 кв.м - для входу до окремих квартири; для ізольованого користування виділеними частинами квартири; зобов'язати її виконати наступні роботи: - в приміщенні 1 улаштувати дві перегородки з дверними отворами, обладнавши таким чином коридори площею 3,6 кв.м, 7,99 кв.м та 7,15 кв.м.; - квартири №3/1 та 3/2 обладнати підсобними (кухня, санвузол, комора, тощо) та житловими приміщеннями з урахуванням вимог ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; - квартиру №3/1 та №3/2 обладнати окремими мережами водопостачання, каналізації, газопостачання, електропостачання та опалення; зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у виконанні вищевказаних робіт.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року позов задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_5 в натурі у власність частку спільного майна за адресою: квартира АДРЕСА_1, а саме : частину коридору 1 площею 3,6 кв.м.; кухню 8 площею 21,9 кв.м.; кімнату 9 площею 36,6 кв.м.; кімнату 10 площею 17,9 кв.м.; комору 11 площею 1,3 кв.м.; балкони площею 0,81 кв.м., 1,41 кв.м., а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м., що відповідає частці в 1/2 частині, присвоївши цій ізольованій квартирі № 3/2, згідно варіанту розподілу, зазначеного у висновку судового експерта Лещенка К.І. № 2371 від 23.04.2018 року та визнати за ОСОБА_5 право власності на вказане майно.

Виділено ОСОБА_3 в натурі у власність частку спільного майна за адресою: квартира АДРЕСА_1, а саме: частину коридору 1 площею 7,15 кв.м.; коридор 2 площею 10,00 кв.м.; комору 3 площею 4,5 кв.м.; ванну кімнату площею 12,8 кв.м.; кімнату 5 площею 19,3 кв.м.; кімнату 6 площею 10,1 кв.м.; кімнату 7 площею 18,2 кв.м.; балкони площею 0,66 кв.м., 0,81 кв.м., а всього приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м., що відповідає частці в 1/2 частині, присвоївши цій ізольованій квартирі № 3/1, згідно варіанту розподілу, зазначеного у висновку судового експерта Лещенка К.І. № 2371 від 23.04.2018 року та визнати за ОСОБА_3 право власності на вказане майно.

Залишено в загальному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в квартирах АДРЕСА_1 частину приміщення 1 площею 7,99 кв.м. - для входу до окремих квартир.

Для ізольованого користування виділеними частинами квартири, зобов'язати ОСОБА_5 виконати наступні роботи: в приміщенні 1 улаштувати дві перегородки з дверними отворами, обладнавши таким чином коридори площею 3,6 кв.м., 7, 99 кв.м. та 7, 15 кв.м.; квартири № 3/1 та 3/2 обладнати підсобними ( кухня, санвузол, комора, тощо) та житловими приміщеннями з урахуванням вимог ДБН В. 2.2 -15-2005 « Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.3.2-2-2009 « Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; квартиру № 3/1 та № 3/2 обладнати окремими мережами водопостачання, каналізації, газопостачання, електропостачання та опалення.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у виконанні вищевказаних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі адвоката Плецької Ю.В. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, вислухавши думку учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017р. у справі №331/607/16-ц, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_5 і ОСОБА_3 право власності по ? частки за кожним на квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.7).

В ході розгляду цивільної справи №331/607/16-ц судом установлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 з 13.04.1979 року по 16.12.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 02.09.2014р., видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 114.

Шлюб розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2014р. по справі № 2/331/1851/14 (ЄУН 331/7370/14-ц) , що набрало законної сили 16.12.2014 р.

В період шлюбу до моменту припинення шлюбних відносин, за спільні кошти позивача та відповідача була придбана квартира АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 26.12.1996р.

Звертаючись до суду з позовом, Позивач зазначила, що досягнути угоди щодо спільного користування та володіння квартирою неможливо. В квартирі проживає лише відповідач, а доступу до цієї квартири у позивача не має, позивач не має змоги реалізувати своє право власності.

Відповідно до частини першої статті .356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Кожен з учасників спільної часткової власності має певні правомочності у відношенні належної йому частки в праві власності на спільне майно. Відповідно до цього кожен зі співвласників може вимагати виділу своєї частки зі спільного майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2018р. у даній справі за клопотанням представника позивача призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро».

Судовим експертом ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» Лещенко К.І. складений висновок експерта №2371 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 23.04.2018р.

Згідно висновків експерта, проведеним дослідженням наданої технічної документації (технічного паспорту БТІ та планів поверхів 2 та 4) встановлено, що враховуючи площу та розташування приміщень у квартирі АДРЕСА_1, вимоги нормативних документів, що діють в області будівництва на території України, дозволяють з технічної точки зору, розробити та надати на розгляд суду варіант поділу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у відповідності до часток співвласників. На розгляд суду пропонується варіант розподілу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у відповідності до часток співвласників.

Для даного варіанту розподілу загальна площа внутрішніх приміщень квартири складає 175,03 кв.м (площа зменшилась за рахунок площі, яку займають дві перегородки (0,48*2) у приміщенні І площею 19,7 кв.м). Таким чином, на ідеальну частку в ? частини покладається приміщень загальною площею 87,515 кв.м (175,03*1/2).

Частина приміщення І площею 7,99 кв.м пропонується у загальне користування співвласників - для входу до окремих квартир (рожевий маркер).

Співвласнику І пропонується квартира №3/1 (жовтий маркер), яка складається з наступних приміщень:

-частина коридору І площею 7,15 кв.м;

-коридор 2 площею 10,0 кв.м;

-комора 3 площею 4,5 кв.м;

-ванної кімнати 4 площею 12,8 кв.м;

-кімната 5 площею 19,3 кв.м;

-кімната 6 площею 10,1 кв.м;

-кімната 7 площею 18,2 кв.м;

-балкон площею 0,66 кв.м, 0,81 кв.м.

Всього співвласнику І пропонуються приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м (7,15 + 10,0 + 4,5 + 12,8 + 19,3 + 10,1 + 18,2 + 0,66 + 0,81 + 7,99*1/2), що відповідає частці в ? частини.

Співвласнику ІІ пропонується квартира №3/2 (зелений маркер), яка складається з наступних приміщень:

-частина коридору І площею 3,6 кв.м;

-кухня 8 площею 21,9 кв.м;

-кімната 9 площею 36,6 кв.м;

-кімната 10 площею 17,9 кв.м;

-комора 11 площею 1,3 кв.м;

-балкон площею 0,81 кв.м, 1,41 кв.м.

Всього співвласнику ІІ пропонуються приміщень по квартирі загальною площею 87,515 кв.м (3,6 + 21,9 + 36,6 + 17,9 + 1,3 + 0,81 + 1,41 + 7,99*1/2), що відповідає частці в ? частини.

Для даного варіанту поділу квартири АДРЕСА_1, необхідно виконати наступні переобладнання:

1. В приміщенні І улаштувати дві перегородки з дверними отворами, обладнавши таким чином коридори площею 3,6 кв.м, 7,99 кв.м та 7,15 кв.м.

2. Квартири №3/1 та 3/2 обладнати підсобними (кухня, санвузол, комора, тощо) та житловими приміщеннями з урахуванням вимог ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

3. Квартиру №3/1 та №3/2 обладнати окремими мережами водопостачання, каналізації, газопостачання, електропостачання та опалення (схема - додаток №1).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що запропонований експертом варіант поділу спірного майна є найбільш доцільним до застосування, оскільки найбільше забезпечує баланс інтересів співвласників.

Доводи апелянта про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду в зв»язку з незалученням в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову - Виконавчий комітет Запорізької міської ради та Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, так як рішення суду може вплинути на права та обов»язки зазначених осіб, матеріалами справи не підтверджено.

Колегія не приймає до уваги доводи апелянта на безпідставне залишення судом без задоволення клопотань про виклик до суду експерта, оскільки висновок експерта є повним та зрозумілим.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст. ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2018 року у цій справі без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: