АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 671/2061/17
Провадження № 22-ц/792/878/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати у цивільних справах

ОСОБА_1 (суддя доповідач),

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника апелянта,

представника позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Наркевицької селищної обєднаної територіальної громади в особі Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з апеляційною скаргою Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2018 року, ухвалене суддею Бабій О.М.,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що 14 березня 2007 року помер її рідний брат, ОСОБА_5, і вона є єдиним спадкоємцем останнього за законом. Після смерті брата відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,8889 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дзеленецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Волочиською районною державною адміністрацією на імя її брата 23.06.2006 року. Померлий проживав одиноко за свого життя заповіту не вчиняв. Зазначала, що вона пропустила встановлений строк для прийняття спадщини через те, що здійснювала догляд за хворими родичами, своєю матірю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалідом першої групи по зору, та чоловіком ОСОБА_7, інвалідом другої групи загального захворювання. Вказувала, що в звязку з необхідністю здійснювати такий постійний догляд за хворими родичами, вона пропустила строк для прийняття спадщини. А тому просила, продовжити їй строк для прийняття спадщини, як єдиному спадкоємцю другої черги за законом, після смерті її рідного брата, достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за місцем її відкриття.

Рішенням Волочиського районного суду від 12 лютого 2018 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 14 березня 2007 року, терміном в два місяці з дня набрання рішення суду законної сили.

В апеляційній скарзі Наркевицька селищна рада просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому вказала на необґрунтованість рішення суду, яке ухвалене з порушенням вимог цивільного судочинства, а викладений в рішенні висновок таким, що не відповідає обставинам справи. Суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що Городоцьким районним судом Хмельницької області та Апеляційним судом Хмельницької області було встановлено, що ОСОБА_4 15.01.2007 року переїхала проживати до брата в ІНФОРМАЦІЯ_2, де знаходилася до дня його смерті 14.03.2007 року, а тому її твердження про те, що вона постійно знаходилася за місцем свого проживання, оскільки не мала можливості відлучитися через необхідність здійснення догляду за хворими родичами, що й фактично позбавило її можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не відповідає фактичним обставинам справи та вказаний факт спростовує наявність у ОСОБА_4 поважних причин на вчинення дій для прийняття спадщини. Така причина, як тривала хвороба родичів на є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачена можливість для спадкоємця надіслати заяву про прийняття спадщини поштою, тому в ОСОБА_4 була можливість надіслати заяву про прийняття спадщини поштовим відправленням на адресу державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, але цим правом вона не скористалася.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 підтримала рішення суду першої інстанції, просила суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу відхилити.

В суді представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила, повністю підтримала рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2 і 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст.ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, а тому визначив їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач ОСОБА_4 посилалась на ту обставину, що вона доглядала за хворими родичами, а тому не мала можливості подати таку заяву.

В той же час справа містить докази, які спростовують цю обставину.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обстави, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці встановлено, що заявниця 15.01.2007 року переїхала проживати до рідного брата ОСОБА_5, у будинок №4 по вул. Польовій в с. Дзеленці Волочиського району, де знаходилася до дня його смерті 14.03.2007 року. Ця обставина спростовує доводи ОСОБА_4 щодо неможливості зявитися своєчасно до нотаріального органу по місцю відкриття спадщини в звязку з доглядом за хворими родичами.

Крім того, зі змісту довідки, яка додана до позовної заяви, виданої матері позивачки ОСОБА_6 вбачається, що остання потребує стороннього догляду.

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 померла 6 листопада 2012 року.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що чоловік позивача, ОСОБА_7 потребує постійного стороннього догляду, йому лише протипоказана важка фізична праця.

Враховуючи положення ст.ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України про порядок прийняття спадщини, колегією суддів установлено, що причини, на які ОСОБА_4 посилається, як на підставу для визначення їй додаткового строку, а саме, догляд за хворою матірю, інвалідом першої групи по зору, догляд за хворим чоловіком, інвалідом другої групи загального захворювання, не можуть бути визнані поважними, а тому дійшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин суд першої інстанції помилково виходив із того, що позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому його рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені Наркевицькою селищною радою витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 960 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області задовольнити.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Наркевицької селищної обєднаної територіальної громади в особі Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області витрати по сплаті судового збору в розмірі 960 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 04.06.2018 року.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 39