Номер провадження 2/243/2535/2018
Номер справи 243/7022/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«08» серпня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кобець О.М,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з травня 2015 року по липень 2016 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах.

Від цього шлюбу вони мають дитину, доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З липня 2016 року їх сім'я розпалася, дитина мешкає разом з нею. На даний час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач ухиляється від утримання дитини та її як дружини, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Інших утриманців відповідач не має, аліментів нікому не сплачує, фізично та психічно здоровий та може надавати матеріальну допомогу.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Словянськ Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на її користь, на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь, на її утримання, як дружини, з якою проживає малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів (заробітку), щомісяця, з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, хоча про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. 08 серпня 2018 року надала до суду Заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.12).

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу відповідача ним була отримана (а.с.9).

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2, своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Як вбачається з наданої копії Свідоцтва про народження, ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 - матір'ю дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою № 3154 від 26 липня 2018 року, виданої Комунальним підприємством «ЖЕК № 4» м. Слов'янська (а.с.9).

З Довідки № 128 виданої Загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №6 вбачається, що ОСОБА_1 з 23 травня 2016 року по теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10).

Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивач бажає отримувати аліменти на утримання дитина та дружини за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2. З ст. 181 СК України).

Відповідно до роз'яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 84 ч. 2 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона і незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки інших стягнень він не має, матеріальне становище дозволяє здійснювати виплати на утримання дитини.

Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред'явлення позову до суду тобто з 27 липня 2018 року до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття, а аліменти на утримання дружини з 27 липня 2018 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

На підставі ч.1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Тобто аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з 27 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а аліменти на утримання дружини з 27 липня 2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)».

Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складав 1762 грн.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів, а тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182-184, 191 Сімейного кодексу України, п. 10 ст. 5, п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Постановою пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Словянськ Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Словянськ Донецької області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Словянськ Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Словянськ Донецької області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає малолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 27 липня 2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Словянськ Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, інші дані суду невідомі, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні 80 копійок) до державного бюджету коштів на доходний рахунок 6001, отримувач коштів ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106 банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова