23.01.2018 227/4487/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Хоменко Д.Є. розглянувши заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя. 07.03.2017 року ОСОБА_2 також звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із зустрічним позовом до ОСОБА_1, про поділ спільного майна подружжя. Первісний і зустрічний позов були обєднанні в одне цивільне провадження ухвалю суду від 03.04.2017 року.

22.01.2018р., позивачем по первісному позову, ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову у цивільній справі шляхом накладення арешту на автомобіль марки Skoda модель SuperB, 2012 року випуску, номер кузова (шасі, рама) TMBAB43T6CB301117, номер державної реєстрації АН3435ІВ; зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у доступі та користуванні нежитловим приміщенням комерційного характеру магазином для реалізації продовольчих товарів за адресою: приміщення №2 в будинку №37 по вул.Олександра Єрмакова (колишня Московська) в м.Білозерське міста Добропілля Донецької області.

В обґрунтування своєї позиції посилалась на те, що вказаний автомобіль та приміщення №2 в будинку №37 по вул.Олександра Єрмакова (колишня Московська) в м.Білозерське міста Добропілля Донецької області, входять до складу спільного майна з ОСОБА_2, який 26.08.2016р. продав автомобіль ОСОБА_3 Крім того, як було встановлено в ході розгляду цивільної справи №227/1745/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання договору купівлі продажу транспортного засобу недійсним, спірний автомобіль був проданий ОСОБА_4, про що надала копію договору купівлі-продажу №1443/2017/554979 від 25.07.2017р. Також на даний момент у ОСОБА_1 відсутня будь-яка можливість у доступі та використанні як спільної сумісної власності майна подружжя, нежитлового приміщення комерційного характеру магазину за адресою: Донецька область, м.Білозерське, вул. Олександра Єрмакова, 37/2. Доступ до спірного помешкання втратила внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які 03.01.2018р. в присутності представника поліції самовільно та незаконно зірвала запірний пристрій, встановлений на вхідних дверях та проникла в помешкання з невідомою метою, після чого встановили на двері свої запірні пристрої, що позбавило можливість вільно увійти в помешкання та користуватись ним. Через неможливість увійти в спірне приміщення, заявник не може впевнитись у цілісності самого приміщення та її речей, обладнання, які там залишились.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду)..

Суд, при розгляді заяви позивача, також враховує абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, за змістом якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказала, що при розгляді іншої цивільної справи №227/1745/17 за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3С,, про визнання договору купівлі продажу транспортного засобу недійсним, було встановлено, що автомобіль марки «Skoda», який є предметом позову був проданий ОСОБА_3 громадянці ОСОБА_4

Таким чином, суд не може накласти арешт на автомобіль марки «Skoda», модель SuperB, 2012 року випуску, номер кузова (шасі, рама) TMBAB43T6CB301117, номер державної реєстрації АН3435ІВ, оскільки на даний момент законним власником зазначеного автомобіля є третя особа - гр.ОСОБА_4, яку не залучено до розляду як цивільної справи про поділ майна №227/4487/16-ц, так і цивільної справи №227/1745/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання договору купівлі продажу транспортного засобу недійсним, отже накладення арешту на вищевказаний автомобіль може призвести до порушення прав третьої особи, як добросовісного набувача.

Щодо забезпечення позову шляхом зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди заявнику у доступі та користуванні нежитловим приміщенням за адресою: Донецька область, м.Білозерське, вул. Олександра Єрмакова, 37/2, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Заявник ОСОБА_1 не долучила жодного доказу в підтвердження того, що ОСОБА_2 чинить ОСОБА_3 певні дії щодо обмеження доступу до спірного приміщення. Крім того, відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, дана вимога по суті є вимогою направленою на захист права власності, яка підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Зважаючи на викладені обґрунтування, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1, про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про поділ спільного майна подружжя, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.Є. Хоменко