Справа № 500/1912/18
Провадження № 2/500/1986/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 07.05.2011 року та після смерті ОСОБА_4, померлої 18.12.2013 року право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченка, б. 88;

- земельну частку (пай), розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард» на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно сертифікату серії ОД № 0067920 від 05.03.1997 року.

ОСОБА_5 вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_3 або спадкодавця ОСОБА_4 на спадковий житловий будинок, за якими це право було зареєстроване у встановленому законом порідку. А також, відсутній оригінал документа, що посвідчує право спадкодавця ОСОБА_3 на спадкову земельну ділянку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.08.2006 року за № 632, виданого виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (2011-2015 рр) за № 735-01, ОСОБА_3 належав на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченко, б. 88.

Крім цього, ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард» на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно сертифікату серії ОД № 0067920 від 05.03.1997 року, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 255035 від 10.05.2011 року, виданого виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 померла 07.05.2011 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченко, б. 88 та право на земельну частку (пай), розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард» на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно сертифікату серії ОД № 0067920 від 05.03.1997 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 18.09.1996 року, посвідченого секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 51, ОСОБА_3 все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не знаходилося заповіла ОСОБА_4.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Осіб які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 нікого немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом, ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 07.03.2018 року за № 02/11-269, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 362448 від 20.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 померла 18 грудня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченко, б. 88 та право на земельну частку (пай), розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард» на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно сертифікату серії ОД № 0067920 від 05.03.1997 року, які вона фактично прийняла після смерті ОСОБА_3, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 37480365 від 27.05.2014 року, згідно якої інформації про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 немає.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1261 ЦК України є:

- донька ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ ЖД № 460759 від 13.05.1984 року, виданого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_2.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на час відкритя спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Матроської сільської ради від 26.05.2014 року за № 02-11/612, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично спадщину не прийняв відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 Валеріївни (паспорт серії КК № 577067, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 30.11.2000 року, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 88, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (паспорт серії КМ № 522206, виданий Ізмаїльским МВГУМВС України в Одеській області від 04.02.2008 року, РНОКПП 7, мешкає за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченко, б. 82) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 07.05.2011 року та після смерті ОСОБА_4, померлої 18.12.2013 року право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченка, б. 88;

- земельну частку (пай), розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард» на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно сертифікату серії ОД № 0067920 від 05.03.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.06.2018 року.

Суддя: ОСОБА_6