Справа №409/940/18
Пров.№2/409/603/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2018 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді: О.Ю.Максименко
за участю секретаря судових засідань: А.М.Малик
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозвіл на оформлення документів, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозвіл на оформлення документів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Від шлюбу сторони мають трьох синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після того, як відповідач на початку 2014 року дізнався, що позивачка завагітніла третьою дитиною, фактично шлюбні відносини між ними припинилися та вони стали проживати окремо. На підставі рішення Рубіжанського міського суду від 06.05.2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Рішенням Рубіжанського міського суду від 27.12.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачем. З метою отримання заробітку позивач була змушена поїхати на заробітки до м.Санкт-Петербург РФ, де вона 21.11.2017 року зареєструвалася як фізична особа- підприємець, що займається індивідуальною підприємницькою діяльністю, та на підставі договору оренди тимчасово зареєструвала місце проживання за адресою: АДРЕСА_1. Працюючи в РФ, позивач не має можливості часто бачити своїх дітей. Позивач має намір на час літніх канікул забирати дітей до себе, а також їздити з дітьми на відпочинок з метою розширення їх кругозору. Зазначені обставини вказують на необхідність надання відповідачем згоди на виїзд дитини за межі України. Оскільки відповідач повністю відсторонився від участі у житті дітей, не займається їх вихованням, вона не має можливості отримати нотаріально завірену згоду на виїзд дітей за кордон. У зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду та просить суд надати малолітнім синам: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, право виїзду за межі України, а саме: право на виїзд до Росії та на тимчасово окуповану територію АРК Крим та м.Севастополь, у супроводі матері - ОСОБА_2, без згоди та супроводу батька дітей - ОСОБА_3 строком на 3 роки, тобто з 08.05.2018 року по 08.05.2021 року.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання 13.11.2018р. та 04.12.2018 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та ЗаконівУкраїни "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
04.12.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.12.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.20-21).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.11).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.12).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.13).
Батько дітей - ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 06.05.2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.14).

Згідно довідки від 11.01.2018 року вих.11, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, відвідує КДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу №7 "Червона шапочка" управління освіти Рубіжанської міської ради (а.с.16).

Відповідно до довідки від 20.02.2018 року, ОСОБА_4 навчається в 5-му класі КУВК "Рубіжанський ліцей" (а.с.17).

Згідно повідомлення про взяття на облік фізичної особи в податковому органі, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Міжрайонній службі Федеральної податкової служби №18 по Санкт-Петербургу як фізична особа-підприємець, що займається індивідуальною підприємницькою діяльністю (а.с.25).

Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п.4 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Отже, чинним законодавством не встановлене обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише визначений певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду за відсутності згоди одного з батьків. У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку і мети виїзду.

Виходячи з положень СК України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» і Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.

Саме така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 712/10623/17.

Оскільки позивач в позовних вимогах не зазначає відповідний часовий проміжок, на який необхідно надати дозвіл на виїзд дітей за кордон - в Росію, суд вважає, що позовні вимоги в частині надання права малолітнім: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на виїзд за межі України до Росії у супроводі матері - ОСОБА_2, без згоди та супроводу батька дітей - ОСОБА_3 строком на три роки не підлягають задоволенню.

Відповідно до підпунктів 1 і 4 пункту 12.6 статті 12 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" та абзацу другого частини другої статті 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року №367 затверджений "Порядок в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", згідно якого В'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92; 2010 р., № 65, ст. 2239).

Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників.

Позовні вимоги в частині надання дозволу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на виїзд та в'їзд в на тимчасово окуповану територію України - АРК Крим та м.Севастополь у супроводі матері - ОСОБА_2, без згоди та супроводу батька дітей - ОСОБА_3 підлягають задоволенню, з огляду на те, що тимчасово окупована територія АРК Крим є територією України і такий виїзд і в'їзд не потребує зазначення проміжку часу та місця перебування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 352,40 грн. - половина понесених витрати на судовий збір, сплачених позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись Порядком в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року №367, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, 259, 263-265, 272-273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Надати дозвіл малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на виїзд та в'їзд до тимчасово окупованої території України - АРК Крим та м.Севастополь без згоди їх батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, у супроводі матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Надати дозвіл ОСОБА_2 на оформлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 документів, які необхідні для виїзду на тимчасово окуповану територію України - АРК Крим та м.Севастополь та у зворотному напрямку без згоди їх батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2.

В частині позовних вимог щодо надання малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, права на виїзд за межі України до Росії без згоди їх батька - ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352, 40 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач - ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області 08.07.2010р., РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідач - ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко