Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3551/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_5, який помер 29.04.2005 року. Мати ОСОБА_6 померла 21.06.2016 р. Після смерті батька позивача залишилося спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с.Матієво, вул.Партизанська, 12 Виноградівського району. Позивач звернувся із заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але нотаріус відмовив у видачі такого у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Позивач в підготовче засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за її відсутності.

Відповідачі в підготовче засідання не з'явилися. Від них до суду надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що вони не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

29.04.2005 року в м.Виноградів помер батько позивача ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в с.Матієво по вул.Партизанська, 12 Виноградівського району Закарпатської області, на який відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи. 21.06.2016 року в с.Матієво Виноградівського району померла мати позивача ОСОБА_6. Заповіту на випадок смерті батьками залишено не було, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом.

Спадкоємцями до спадкового майна є діти спадкодавця: ОСОБА_1 позивач по справі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідачі по справі, які спадщину не приймали і на частку у спадковому майні не претендують, про що свідчать їх письмові заяви, які містяться в матеріалах справи.

На сьогоднішній час позивач фактично прийняла спадщину та вступила в управління майном, оскільки на час смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Матіївської сільської ради №702 від 18.10.2018 року.

Позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, але їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після смерті матері немає можливості, оскільки позивачем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» №336 від 30.05.2017 року та технічного паспорта на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Матієво по вул.Партизанська. 12 Виноградівського району Закарпатської області, спірний будинок будівництвом завершений та на підставі довідки, виданої виконкомом Матіївської сільської ради №169 від 23.02.2017 року рахується за ОСОБА_5.

На підставі вище викладеного позивач змушений звернутись до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом про визнання за ним права власності на вище вказаний житловий будинок.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті батька ОСОБА_5 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область Виноградівський район, с.Матієво, вул. Партизанська, 12, із загальною корисною площею 69,4 м.кв, в тому числі житловою 38,8 м.кв., в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5, який помер 29.04.2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_7