Справа №173/1836/18
Провадження №2/173/1022/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1

Третіх осіб: ОСОБА_2. та ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_5, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2018 року до суду звернувся позивач ОСОБА_6, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог КП «Верхньодніпровське БТІ», державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 03.10.2018 року.

03.10. 2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в зв'язку з залученням до участі в розгляді справи третіх осіб, інших спадкоємців. Справу призначено до розгляду на 28.11.2018 року.

28.11.2018 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 28.11.2018 року.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

28.11.2018 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, після смерті батька ОСОБА_7

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_8

Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі і з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1

Даний будинок його батьки побудували за життя господарським способом. Але в установленому порядку право власності на зазначений будинок не оформили.

Після смерті батька він звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 11 липня 2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав давши пояснення, фактично установлені матеріалами справи.

Від відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської ради надійшла заява згідно якої відповідач будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не зазначив, та заявив клопотання про розгляд справи у відсутність представника ради.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, представник КП «Верхньодніпровське БТІ» та державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5, та ОСОБА_3, проти задоволення позовних вимог не заперечували, пояснивши, що вони подавали заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Але на даний час на спадщину не претендують і просять визнати право власності на спадкове майно за позивачем. Наслідки такого визнання вони усвідомлюють.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження

Після смерті ОСОБА_9, відкрилась спадщина майно, яка складається в тому числі і з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1

Позивач звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса від 11 липня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що за життя батько позивача ОСОБА_8 побудував спадковий будинок господарським способом, але правовстановлюючого документу на нього не отримав.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об'єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок був побудований покійними ОСОБА_8, в 1962 році, що підтверджується даними технічного паспорта на будинок, тобто до 05.08.1992 року, то введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації. Та побудований будинок не є самочинним будівництвом.

Таким чином судом встановлено, за життя у покійного ОСОБА_9, виникло право власності на побудований будинок, яке він не оформив в установленому порядку не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обв'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_9, спадщину бажає прийняти позивач, який є сином померлого ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про народження та спадкоємцем за законом першої черги

Інші спадкоємці першої черги: ОСОБА_5, та ОСОБА_3, подавали заяви про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Але в судовому засіданні пояснили, що на даний час вони не претендують на спадщину і просять визнати право власності на спадковий будинок аз позивачем.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за спадкоємцем - позивачем ОСОБА_10, право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 705.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_5, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок, загальною площею 68.9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований на присадибній земельній ділянці площею 0.600 га., за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року

Витрати по сплаті судового збору в сумі 705.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 08.12.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 10.12.2018 року

Оприлюднене 10.12.2018 року

Дата набрання законної сили 09.01.2019 року