Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/176/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Стратовича О.В.

з участю секретаря Корнєйчук О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

08.06.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі, який в жовтні 2008 року, згідно рішення Олевського районного суду Житомирської області був розірваний. Від спільного проживання у шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина є повнолітньою та продовжує навчання в іншій місцевості з 01.09.2017 року по 22.02.2019 року в Державному навчальному закладі «Центр сфери обслуговування м.Житомира». Дочка навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки, на час навчання не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви по 22.02.2019 року, до припинення навчання, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Також позивачка просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Позивачка позов підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві та надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не сповістив. Відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін до суду не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який в жовтні 2008 року був розірваний рішенням Олевського районного суду Житомирської області. Від спільного проживання у шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є повнолітньою та навчається за державним замовленням в Державному навчальному закладі «Центр сфери обслуговування м.Житомира» на денній формі навчання з 01.09.2017 року по 22.02.2019 року, що стверджується довідкою №496 від 22.05.2018 року (а.с.11). Дочка ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивачки, що стверджується довідкою Олевської міської ради (а.с.8).

Дочці ОСОБА_2, - ОСОБА_3, 09.02.2018 року виповнилося 18 років, що стверджено копією паспорта, виданого на імя останньої (а.с.9).

Позивачка не може матеріально забезпечити належним чином дитину в повній мірі, утримувати сімю та себе, поки вона не має змоги працювати, відповідач знаючи вищезазначені обставини добровільно матеріально дочці не допомагає, хоча має таку можливість та може утримувати свою повнолітню дочку ОСОБА_3, яка навчається.

Згідно зі ст.198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обовязку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, крім родинного звязку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у звязку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобовязання, повязане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоровя та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст. 182, 200 СК України).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як розяснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В даному випадку суд вважає, що позивачка ОСОБА_1, дійсно потребує матеріальної допомоги, в звязку з навчанням дочки, а відповідач відмовляє в наданні такої допомоги, хоча має таку можливість та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обовязку утримувати повнолітню дочку яка продовжує навчання до закінчення навчання.

Враховуючи вищенаведене а також те, що відповідач має можливість утримувати свою дочку до закінчення її навчання, оскільки остання навчається на денній формі навчання та не має змоги працювати, несе витрати повязані з навчанням, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки до закінчення нею навчання, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, однак ухиляється від обовязку, як батько допомогти повнолітній дитині, яка потребує допомоги закінчити навчальний заклад і здобути професію, а тому кошти на утримання дочки ОСОБА_4 до закінчення її навчання у навчальному закладі, слід стягнути в примусовому порядку та у розміри передбаченому ст.182 СК України, щомісячно.

Разом із тим слід зазначити, що посилання позивача відносно стягнення аліментів у відповідності до вимог Закону України «Про Державний бюджет України», у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку є безпідставним, оскільки зазначений закон розповсюджується на дітей, які не досягли 18-ти річного віку, а тому до повнолітньої особи застосуванню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню за наведених вище обставин.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

А згідно до ст. 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до п. 3 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись: ст.ст.8, 21, 55, 63 Конституції України, 7,12,13,81,141,258,259,263-265,273,279,354,355 ЦПК України, ст.ст.180-183, 191, 198, 199, 200 СК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Зубковичі, вул.Корольова,1, Олевського району Житомирської області, паспорт серії ВМ 878112, ІПН: НОМЕР_1, аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку з навчанням в Державному навчальному закладі «Центр сфери обслуговування м.Житомира», в розміри 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 08.06.2018 року та на період навчання і до закінчення навчання ОСОБА_3, тобто по 22.02.2019 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в сумі 704,80грн., які перерахувати отримувач коштів УК в Олев.р-н/Олевськ.р-н/ 22030101, код отримувача (Код за ЄДРПОУ) 37937308, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6460, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд цивільної справи Олевським районним судом Житомирської області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В решті позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_5