Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2018 Справа №607/17353/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2

На підставу позовних вимог посилається на ту обставину, що відповідач уже протягом останніх декількох років не проживає у даному житлі, не сплачує комунальні платежі і не бере участі в утриманні житла, а тому є усі підстави, передбачені ч. 2 ст. 405 ЦК України, позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду письмову заяву у якій позов підтримав і з підстав, зазначених в ньому просить задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення.

Третя особа також не з'явилася в судове засідання, із невідомих на те суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Всесторонньо та повно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ОСОБА_1 є співвласником квартири, яка знаходиться з адресою АДРЕСА_1, частка спільної сумісної власності становить 1/3 що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 11.11.1993 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації.

Крім позивача співвласником квартири АДРЕСА_1 є його мати ОСОБА_3 (частка 1/3, що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 11.11.1993 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації та 1/3 частка, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої Тернопільської нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №5-3691).

Згідно довідки виданої ПП «Загребелля» №1001 від 31 серпня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2.

ОСОБА_2 зареєстрований, але більше 10 років не проживає в АДРЕСА_3, що стверджується Актом перевірки від 30 серпня 2018 року, складеним комісією в складі паспортиста ПП «Загребелля», майстра технічної дільниці ПП «Загребелля» і старшого дільничного офіцера ТВП.

Згідно пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 зареєстрований, але більше 10 років не проживає в АДРЕСА_3.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання.

Відтак оскільки в судовому засіданні доведено факт відсутності відповідача за місцем реєстрації проживання понад рік, останнім не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280 ЦПК України, ст. 405 ч.2 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк