Справа № 581/587/18
Провадження № 2/581/243/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
06 грудня 2018 року сел. ОСОБА_1
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши в заочному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. ОСОБА_1 цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
Сутність заявленої до суду вимоги
Позиція позивача, відповідача по даній справі
Представник позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не зявився, в поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
У судове засідання відповідачка повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
Процесуальні дії суду у даній справі
Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 вересня 2018 року залишено без руху позовну заяву по даній справі, з метою уточнення сутності вимог та істотних обставин справи. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 жовтня 2018 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 14 листопада 2018 року о 15 год. 40 хв. 14 листопада 2018 року протокольною ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області розгляд справи відкладено на 06 грудня 2018 року на 14 год. 30 хв. у зв'язку з відсутністю відомостей по належне повідомлення відповідачки про дату та час судового засідання та викликом відповідачки в судове засідання шляхом направлення судової повістки на адресу останнього відомого місця реєстрації з розміщенням оголошення про виклик цієї сторони через веб-сайт суду. 06 грудня 2018 року з дотриманням вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення по справі.
Установлені судом обставини даної справи
10 грудня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 у спосіб підписання заяви позичальника, уклали кредитний договір зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 2000 грн. на строк, що відповідає строку дії картки (серпень 2019 року). Згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними. Відповідач також підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві (а.с.6,7, 8-22).
З наданої інформації АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідачка отримала кредитну карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пільговий період до 55 днів, базова відсоткова ставка в місяць - 3,6%, обовязковий щомісячний платіж 5% (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості), пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн., щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає заборгованість за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (а. с. 39-40, 41).
У наданих банком Умовах та Правилах надання банківських послуг та Довідці про умови обслуговування кредитних карт «Універсальна» викладені умови кредитування, зокрема базова ставка по відсоткам за користування кредитом, пеня, штраф, тощо (7, 8-22).
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач багаторазово протягом дії договірних відносин користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість, останнє часткове погашення датоване 21 червня 2018 року у розмірі 200 грн. 00 коп. Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості заборгованість відповідача за відсотками за погодженою відсотковою ставкою станом на 04 липня 2018 року становить 3482 грн. 70 коп. (а.с.5).
Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 599 ЦК України передбачено, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором.
За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Частинами першою-третьою ст. 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними.
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Виходячи з вимог частини першої ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Висновки суду по суті заявленої вимоги
За встановлених обставин справи, суд вважає, що внаслідок порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України та умов договору, у ОСОБА_2 виникла заборгованість по кредитному договору, яку на підставі ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України має право позивач в повному обсязі стягнути з боржника на його користь за кредитним договором нараховані відсотки, штраф (фіксована частина) та процентна складова.
Разом з тим, відповідно до п.2.1.1.12.1 договору при нарахуванні банком процентів, комісій, пені і не внесення коштів відвідачем на погашення заборгованості, банк мав право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості заборгованість відповідача за відсотками за погодженою відсотковою ставкою станом на 04 липня 2018 року становить 3482 грн. 70 коп. Саме такий розмір відсотків повинен бути стягнутий з відповідача в межах строку дії кредитної картки, оскільки це повністю узгоджується із висновком ОСОБА_3 Верховного Суду, сформульованого у постанові суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12).
Разом з цим, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення пені, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності та їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобовязання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.
Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Із урахуванням викладених обставин справи, практично застосовуючи принцип верховенства права, балансу інтересів сторін, з урахуванням загального розміру заборгованості за кредитом та відсотками, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з боржника неустойки у вигляді штрафу (двох видів). У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, з огляду на вищевикладене, слід відмовити.
Таким чином, з наведених підстав вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення неустойки у виді пені в сумі 8740 грн.39 коп. задоволенню не підлягають, а неустойка у виді штрафу підлягає стягненню з відповідача у розмірі, визначеному умовами договору: 500 грн. + 5 % від суми перерахованої заборгованості по кредиту та процентам (п. 2.1.1.7.6 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову) - у перерахованому розмірі 174 грн. 13 коп.
На думку суду, ухвалене у даній справі судове рішення не порушує право позивача на мирне володіння ним майном у виді пені та частині штрафу, яке гарантоване ч.1,2 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки «законний інтерес» на їх отримання не є чітко обгрунтованим в межах національного законодавства та судової практики його застосування (аналогічний висновок сформульований у п.41 рішення Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) від 28 вересня 2004 року у справі «Копецький проти Словаччини» та у п. 103 рішення ЄСПЛ від 27 травня 2010 року у справі «Сагхінадзе та ніші проти Грузії»), а «законне сподівання» на їх набуття позивачем в межах даної справи не відбувалося в межах та за підстав, визначених виключно у національному законодавстві, або на підставі юридичного акту певного органу стосовно майнового інтересу (такий висновок сформульований у п. 51 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі ОСОБА_4 Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії»). Указані грошові кошти також не є прибутками, що випливають з власності, зокрема, із грошових коштів, наданих в межах кредитного договору (про це зазначено у п. 48 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 року у справі «Мелахер та інші проти Австрії»), оскільки пеня та штраф за нормами національного законодавства є різновидами цивільно-правової відповідальності, передбаченої ЦК України та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору, застосування яких пов язується із настанням чи ненастанням певних умов (порушенням норм кредитного договору, наявності певних строків, протягом яких триває невиконання чи неналежне виконання договірних зобов язань стороною тощо).
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 32% і відповідно витрати по сплаті судового збору пропорційно складають 563 грн. 84 коп. (1762 грн. 00 коп. 100%, 563 грн. 84 коп. 32%) та повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.
Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача за кредитним договором, нараховані відсотки, штрафи.
Керуючись ст. 12, 263-265, 273, 282 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Задовольнити частково позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10 грудня 2014 року у розмірі 4156 грн. 83 коп., станом на 04 липня 2018 року, з яких: 3482 грн. 70 коп. заборгованість по процентам, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована складова), 174 грн. 13 коп. штраф (процентна складова).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 563 грн. 84 коп. судового збору.
У задоволенні позовних вимог про стягнення пені відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Липоводолинського районного суду Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Липоводолинського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія МВ 463507, виданий Липоводолинським РВ УМВС України в Сумській області 09 червня 2011 року, РНОКПП НОМЕР_1).

Повне рішення суду складено 06 грудня 2018 року.

Суддя Д. В. Бутенко