Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/556/18 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Микитюк О.Ю.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/556/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 2018 року, постановлене під головуванням судді Мозгового В.Б.,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 6 грудня 2012 року між банком та відповідачем укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому наданий кредит в сумі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних. Умовами договору також передбачено, що кінцевий термін повернення коштів відповідає строку дії картки.

В подальшому кредитний ліміт був збільшений.

Позивач зазначає, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а боржник не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 31 грудня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 117000 грн. 05 коп. грн., яка складається із: основного боргу в сумі 6700 грн. 25 коп.; заборгованості за відсотками в сумі 110299 грн. 75 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 117000 грн. заборгованості за даним кредитним договором.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 7698 грн. 78 коп., в тому числі 6700 грн. заборгованості за кредитом та 998 грн. 53 коп. заборгованості зі сплати відсотків.

Стягнуто з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1762 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявились.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 7698 грн. 78 коп.

Проте повністю погодитись з таким висновком не можна.

Судом встановлено, що 6 грудня 2012 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 наданий кредит в сумі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних. В подальшому кредитний ліміт був збільшений.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконував передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 31 грудня 2017 року утворилась заборгованість, розмір якої згідно з наданим позивачем розрахунком становить 117000 грн., яка складається із: заборгованості зі сплати кредиту в сумі 6700 грн. 25 коп.; заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 110299 грн. 75 коп.

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірний договір укладений між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у якій зазначено, що вона разом із памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг.

Судом також встановлено, що відповідач не виконує умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість зі сплати тіла кредиту у розмірі 6700 грн. 25 коп.

Однак, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про стягнення простроченої заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 998 грн. 53 коп. лише за період з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит став простроченим, тобто до 21 грудня 2013 року. При цьому, суд виходив з положень п.п.2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.3 та 2.1.1.12.6.4.

Так, відповідно до п.2.1.1.12.6.3 Умов проценти за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену п.2.1.1.12.4 та п.2.1.1.12.5. При цьому, відсотки нараховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані за рахунок кредиту та/або овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стають простроченим кредитом.

Пунктом 2.1.1.12.6.4 укладеного між сторонами договору також передбачено, що у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту чи його частини понад 210 днів весь кредит (овердрафт) вважається простроченим та нарахування з дати переводу кредиту (овердрафту) в статус прострочених боргових зобовязань проводяться згідно з п.2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості боржник сплачує пеню в розмірі, вказаному у п.2.1.1.12.6.1 цих Умов. При цьому винагорода, проценти за користування кредитом не сплачуються.

Отже, сторони погодили, що, починаючи з 211 дня прострочення сплати тіла кредиту, відсотки за користування кредитними коштами не нараховуються, а сплаті підлягає пеня, яка, відповідно до положень п.2.1.1.12.6.1 Умов, розраховується за формулою: базова процентна ставка за договором : 30 ( нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги зміст п.2.1.1.12.6 Умов, відповідно до якого за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13 ( даний пункт не діє для елітних карт ( Platinum, MC World Signia та VISA Infinite).

Матеріали справи свідчать, що на підставі вказаного кредитного договору відповідач є держателем картки Універсальна, отже в даному випадку до спірних правовідносин слід застосувати правило п. 2.1.1.12.13, відповідно до якого у разі порушення боржником строків сплати процентів за користування кредитом, вказаних у памятці клієнта /довідці про умови кредитування, п.п. 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.7, 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4, сторони погодили умову про те, що протягом періоду неналежного виконання боржником зобовязань зі сплати відсотків за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі фактично сплачених боржником.

Таким чином, умовами кредитного договору передбачена можливість банку нараховувати відсотки протягом усього періоду прострочення виконання зобовязань у розмірі 30% річних, який погоджений сторонами.

Долучений до матеріалів справи розрахунок містить інформацію про те, що прострочена заборгованість виникла з 31 травня 2013 року. Враховуючи розмір щомісячної заборгованості за кредитним договором та відсоткову ставку, на користь банку підлягає стягненню 9108 грн. 09 коп. відсотків за період з 31 травня 2013 року по 31 грудня 2017 року.

При цьому, колегія суддів не погоджується з розрахунком заборгованості, який виконаний позивачем, оскільки нарахування відсотків здійснювалось на тіло кредиту та відсотки, що не відповідає умовам договору та вимогам законодавства.

За таких обставин,рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про стягнення на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 15808 грн. 34 коп., яка складається із: 6700 грн. 25 коп. заборгованості зі сплати кредиту та 9108 грн.09 коп. заборгованості зі сплати відсотків.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог на користь позивача підлягає стягненню 594 грн. 67 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 259, 268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15808 грн. 34 коп. та 594 грн. 67 коп. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 червня 2018 року.

Головуюча Судді: