Справа № 305/1534/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

з участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рахівського районного суду від 02 жовтня 2017 року (суддя Тулик І.І.) про залишення позовної заяви без розгляду по справі за первісним позовом ОСОБА_1 до Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, у якому просила визнати за нею право власності на другий поверх житлового будинку № 414 у с. Білин, Рахівського району. Вказувала, що її бабуся ОСОБА_6, яка померла 19.11.2014, за життя вчинила заповіт від 25.06.2014, яким заповіла ОСОБА_1 другий поверх житлового будинку № 414 у с. Білин, Рахівського району із надвірними спорудами. Зазначала, що прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів.

У квітні 2017 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1, Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, у якому просив визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок № 414 у с. Білин, Рахівського району із господарськими будівлями та спорудами. Вказував, що його мати ОСОБА_6, яка померла 19.11.2014, за життя вчинила заповіт від 25.06.2014, яким заповіла ОСОБА_2 перший поверх житлового будинку № 414 у с. Білин, Рахівського району. Зазначав, що прийняв спадщину, однак нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів та наявність інших спадкоємців. Зазначав, що другого поверху у спірному будинку немає.

Ухвалою Рахівського районного суду від 02.10.2017 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Рішенням Рахівського районного суду від 02.10.2017 задоволено зустрічний позов ОСОБА_2

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та рішення Рахівського районного суду від 02.10.2017. Посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, просила вказану ухвалу скасувати, а також скасувати рішення місцевого суду та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції в частині оскарження ухвали Рахівського районного суду від 02.10.2017, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на ухвалу суду задоволенню не підлягає з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи позивач повторно не зявився в судові засідання 19.07.2017 та 02.10.2017.

Судова колегія погоджується із таким висновком місцевого суду, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України (тут і далі ЦПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017) у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд має право постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд (поспіль) належно повідомленого позивача.

З наведеного слідує, що право суду залишити заяву без розгляду виникає за наявності належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо в судове засідання та відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що судові засідання у справі було призначено на 19.07.2017 та 02.10.2017.

Заявою від 19.07.2017 ОСОБА_1 просила відкласти розгляд справи, призначений на 19.07.2017 на 10.00 год., оскільки її адвокат не мав можливості взяти участь в судовому засіданні (а.с.114). Про судове засідання, призначене на 02.10.2017, ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.119).

02.10.2017 в судове засідання зявився ОСОБА_7 та подав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою ОСОБА_1 (а.с.122). Проте строк дії доручення на представництво інтересів, яке ОСОБА_1 видала ОСОБА_7, сплив 12.09.2017 (а.с.117), відтак ОСОБА_7 не мав повноважень представника в судовому засіданні.

Кожний учасник процесу зобовязаний добросовісно здійснювати свої процесуальні права, не зловживати ними, та виконувати свої процесуальні обовязки.

Положення пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв'язку із положенням статті 169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин (пункт 3 частини першої). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Судова колегія не бере до уваги посилання представників апелянта на той факт, що ОСОБА_1 станом на 02.10.2017 перебувала за кордоном, а тому не мала можливості зявитись в судове засідання, оскільки згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати та враховувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і такі причини правового значення не мають. Положення ч. 3 ст. 169 ЦПК України спрямоване на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду.

Законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом, як це було передбачено частиною другою статті 207 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), так і передбачено ч. 2 ст. 257 ЦПК України в діючій редакції.

Таким чином, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи позивач, двократно, послідовно не зявилась в судові засідання та не заявила про розгляд справи за їх відсутності. Відтак, висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є правильним.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, а ухвалу місцевого суду постановлено з додержанням вимог закону. Тому у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення та залишити ухвалу суду без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Рахівського районного суду від 02 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 січня 2018 року.

Головуюча

Судді