Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/322/18
Провадження № 2/499/235/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"09" серпня 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засіданні Кириловій С.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбута стягнення аліментів на утримання дітей

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на наступне.

З 18.10.2008 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільних дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейні відносини між сторонами припиненні через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги один до одного, у зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати.

На даний час діти проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманню, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

У зв'язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач у судове засідання не з'явився, проте надала до суду клопотання про слухання справи у її відсутність, наполягала задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог про розірвання шлюбу, то суд зазначає наступне.

18.10.2008 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу мають спільних дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

На даний час діти проживають разом з матір'ю, про що відповідач не заперечував.

Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей сторони не заявили.

Суд вирішуючи справу по суті, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого.

Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Виходячи з наведеного, враховуючи що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позов визнав, та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток.

Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, позов можливо задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 704,80 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (позовні вимоги про розірвання шлюбу) підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 56, 112, 150, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст.4, 76, 81, 89, 141, 200, 206, 247, 264, 265, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт - НОМЕР_2, виданий Іванівським РВ ГУМВС України в Одеській області від 30.01.2009 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстрований 18.10.2008 року у виконкомі Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області за актовим записом №14.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.04.2018 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.04.2018 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого нею судового збору у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. В. Погорєлов