ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9826/18

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/369/18

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

учасники судового процесу:

позивач: ОСОБА_2;

відповідач: ОСОБА_3;

особа, яка подала скаргу: ОСОБА_2;

оскаржується ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

прізвище судді: Логвіна Т. В.; місце постановлення ухвали: м. Чернігів, дата складання повного тексту ухвали: 17 жовтня 2018 року,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2018 року провадження у справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначила, що заявлений нею позов не є тотожнім позову, заявленому нею у 2017 році та провадження у справі за яким було закрито ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2017 року, оскільки обґрунтований іншими обставинами.

В засідання апеляційного суду сторони у справі, будучи оповіщеними в належному порядку про час та місце розгляду справи, не з'явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, яку було задоволено апеляційним судом та справу розглянуто без участі сторін згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, відповідно до приписів ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, суд підписує рішення без його проголошення, датою ухвалення якого є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Постановивши оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що є ухвала суду у справі № 750/11721/17, яка набрала законної сили, про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Проте погодитись з такими висновками не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2017 року провадження в цивільній справі № 750/11721/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову. В наведеній справі позивачем було поставлено питання про стягнення аліментів у дольовому відношенні до заробітку відповідача за період з 27.11.2017 року та до досягнення дитиною 23річного віку, в той час, коли за позовом, що міститься у даній справі, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача аліменти на період навчання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі 1500 грн починаючи з 17 вересня 2018 року та до закінчення дитиною навчання, а саме, до 30.06.2021 року або до досягнення сином 23-х річного віку, обґрунтовуючи свій позов на відміну від попереднього тим, що відповідач має у власності частину квартири, автомобіль іноземного походження, має кошти на утримання нерухомого та рухомого майна, на відпочинок за кордоном, однак офіційно не є працевлаштованим, через що відмовляється надавати жодну матеріальну допомогу синові на період навчання.

Аналіз заявлених позивачем вимог та їх мотивації у двох справах свідчить про те, що предмет та підстави заявленого позивачем позову не є тотожними з попереднім, тим більше, що мова йде про стягнення періодичних платежів на утримання повнолітнього сина у зв»язку з його навчанням та за правилом статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину є власністю дитини, при тому, що обов»язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, законом покладається на обох батьків.

Закривши провадження у попередній справі про стягнення аліментів за позовом ОСОБА_2, суд не зважив на те, що відмовою позивача від позову були порушені майнові права повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги та має право на її отримання від батька.

Вирішуючи питання про законність оскаржуємої ухвали, апеляційний суд виходить з принципу верховенства права та правової аксіоми «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», маючи на увазі, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання має бути розглянуто судом по суті для відновлення справедливості щодо потреб дитини, гарантованих законом.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2018 року скасувати, а цивільну справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Голова судового засідання: Судді: