ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1718/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 22-ц/4817/171/18 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Сташків Б. І.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та учасників судового процесу: стягувача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2; скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 598/1718/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 вересня 2018 року, постановлену суддею Левківим А.І.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Збаразького міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - Збаразький МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області) Русин Н.О.

Просив визнати постанову головного державного виконавця Збаразького МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Русин Н.О. від 15.06.2018 року про відновлення виконавчого провадження ВП №55627706 неправомірною та зобов'язати державного виконавця виключити відомості про боржника ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників за даним виконавчим провадженням.

Свої вимоги мотивував тим, що 11 квітня 2018 року було закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №598/1718/16-ц, виданого 16 червня 2017 року Збаразьким районним судом, та зобов'язано державного виконавця виключити відомості про боржника ОСОБА_5 з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням ВП №55627706.

15.06.2018 року головним державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Русин Н.О. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №55627706 з примусового виконання виконавчого листа №598/1718/16-ц, виданого 16.06.2017 року Збаразьким районним судом про вселення ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_1 з підстав встановлення факту перешкоджання проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено.

Наголошує, що він не чинить перешкод у проживанні стягувачів у квартирі АДРЕСА_1, а державний виконавець винесла оскаржувану постанову неправомірно.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 вересня 2018 року скаргу задоволено. Визнано неправомірною постанову державного виконавця Збаразького МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Русин Н.О. від 15 червня 2018 року про відновлення виконавчого провадження ВП №55627706 з примусового виконання виконавчого листа №598/1718/16-ц, виданого 16 червня 2017 року Збаразьким районним судом, та зобов'язано державного виконавця виключити відомості про боржника ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням ВП №55627706.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити. Не погоджується з твердженнями суду першої інстанції про те, що перешкоди у проживанні ОСОБА_1 та її дітей чинить не боржник, а дружина боржника - ОСОБА_8 з огляду на те, що ОСОБА_8 не є ні власником, ні співвласником квартири по АДРЕСА_1. Також судом не взято до уваги тих обставин, що саме ОСОБА_3 чинив перешкоди у вселенні та проживанні ОСОБА_1 разом із неповнолітніми дітьми.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечує, ухвалу суду першої інстанції вважає законною і обгрунтованою. Посилається, що він, як боржник за виконавчим провадженням, рішення суду виконав, про що складено відповідний акт, однак, проти проживання ОСОБА_1 у спірному житлі заперечує його дружина ОСОБА_8 із мотивів неправомірної поведінки ОСОБА_1

У судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з обставин перешкоджання проживанню (перебуванню) стягувача ОСОБА_1 та її дітей у квартирі АДРЕСА_1 не боржником за виконавчим провадженням - ОСОБА_3, а його дружиною ОСОБА_8, яка зареєстрована та проживає у спірній квартирі, однак, не є боржником по даному виконавчому провадженню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом установлено, що 25.01.2018 року головним державним виконавцем Збаразького МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Русин Н.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55628178 за виконавчим листом №598/1718/16-ц, виданим 16.06.2017 року Збаразьким районним судом про вселення ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_1. Боржником за даним виконавчим листом є ОСОБА_3 (т.1, а с.208).

Відповідно до копії акту державного виконавця від 11 квітня 2018 року рішення суду про вселення ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_1 виконано в повному обсязі: боржник надав доступ до житла стягувачам, добровільно передав ключі від вхідних дверей ОСОБА_1 Акт підписано стягувачами ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, боржником ОСОБА_3 та понятими - ОСОБА_9, ОСОБА_10 (т.1, а.с.237).

11.04.2018 року головним державним виконавцем Збаразького МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Русин Н.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду, згідно з вищезазначеним актом (т.1, а.с.240).

Із власноручних письмових пояснень ОСОБА_1, даних у Збаразькому відділенні поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області 21 квітня 2018 року вбачається, що 11 квітня 2018 року вона разом з неповнолітніми дітьми була вселена у зазначену квартиру. З власником квартири ОСОБА_3 домовилась, що він звільнить для їх проживання дві кімнати. 21 квітня 2018 року зранку близько 11 години виявила, що доступ до житла неможливий через заміну замка. Вона зателефонувала до ОСОБА_3 на номер мобільного, однак він не відповідав, після чого нею були викликані працівники поліції(т.1а.с.244).

Рапортом поліцейського Крупи М.Н. ствержується, що під час його служби 21.04.2018 о 10:58 при перевірці повідомлення ОСОБА_1 про конфлікт з її чоловіком ОСОБА_3 опитати останнього не виявилось можливим, а у телефонному режимі з останнім було встановлено, що на той момент він знаходився у м.Києві (а.с.244-зворот).

Із письмових пояснень ОСОБА_3 до Збаразького МВДВС ГТУ юстиції у Тернопільської області від 05.06.2018 року вбачається, що він не заперечує щодо проживання ОСОБА_1 та їх неповнолітніх дітей у спірній квартирі. Однак, проти проживання ОСОБА_1 у спірному житлі заперечує його дружина ОСОБА_8 із мотивів неправомірної поведінки ОСОБА_1

У матеріалах справи є офіційні підтвердження тривалого конфлікту між ОСОБА_1 і ОСОБА_8 та існування неприязних стосунків між ними (т.1, а.с. 71, 72,73,168-169).

Особистою заявою ОСОБА_8 підтвердила, що саме вона поміняла замки до вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 і категорично заперечує проти проживання сторонніх осіб у вказаній квартирі. (а.с.245 т.1)

01.06.2018 року стягувач ОСОБА_1 звернулася до Збаразького МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області із заявою про відновлення виконавчого провадження ВП №55628178 з підстав перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувачів у квартирі АДРЕСА_1 (т.1, а.с.241).

15.06.2018 року державним виконавцем Збаразького МРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Русин Н.О. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання в/л №598/1718/16-ц, виданого Збаразьким районним судом при розгляді заяви від ОСОБА_1 про перешкоджання проживанню (перебуванню) ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1. Із постанови вбачається, що в ході виконання рішення суду в/л №598/1718/16-ц від 16.06.2017 року встановлено факт перешкоджання проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні. (т.1, а.с.251; 251-зворот).

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч.1 ст.74 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим законом.

Частиною 6 статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Тобто, виконавче провадження підлягає відновленню за заявою стягувача, якщо буде встановлено, що саме боржник перешкоджає проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено.

Із оскаржуваної постанови від 15.06.2018 року не вбачається, що подальше перешкоджання проживанню (перебуванню) стягувачів у приміщенні чиниться саме боржником за виконавчим провадженням - ОСОБА_3, а даною постановою зафіксовано лише існування факту перешкоджання проживанню (перебуванню) стягувачів у приміщенні (т.1 а.с.251;251-зворот).

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що перешкоди у проживанні стягувачів у приміщенні, в яке їх вселено, вчиняє саме боржник ОСОБА_3

Отже, державним виконавцем не було встановлено подальшого перешкоджання проживанню (перебуванню) стягувачів у спірній квартирі саме боржником за виконавчим провадженням і таких обставин не відображено в оскаржуваній постанові та не встановлено у суді при розгляді справи, а тому судом обґрунтовано визнано неправомірною постанову державного виконавця від 15 червня 2018 року про відновлення виконавчого провадження ВП №55627706 з примусового виконання виконавчого листа №598/1718/16-ц, виданого 16 червня 2017 року Збаразьким районним судом, та зобов'язано державного виконавця виключити відомості про боржника ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням ВП №55627706.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_8, не може створювати перешкод стягувачам у проживанні (перебуванні) у вказаній квартирі, не будучи ні власником, ні співвласником квартири по вул.Яворницького,2/10 в м.Збаражі, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8, є зареєстрованою та проживає у спірному житлі як дружина ОСОБА_3 з 26.11.2016 року (т.1,а.с.41,42), а сам по собі факт створення особою перешкод у проживанні (перебуванні) у приміщенні іншим особам, не є похідним від речових прав на нерухоме майно.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що перешкоди у доступі до спірної квартири скаржниці разом із неповнолітніми дітьми чинив саме ОСОБА_3, оскільки доказів на підтвердження цих обставини, не подано. Натомість, такі доводи спростовуються власноручними поясненнями ОСОБА_1 у Збаразькому відділенні поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 21 квітня 2018 року (т.1а.с.244); рапортом поліцейського Крупи М.Н. (а.с.244-зворот); заявою ОСОБА_8 (а.с.245 т.1).

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 не спростувала факту заміни ОСОБА_8 замків до вказаної квартири, не надала будь-яких інших доказів про чинення перешкод саме боржником ОСОБА_3 чи створення ним інших дій, які перешкоджають проживанню (перебуванню) стягувачів у квартирі, що є підставою для відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 07 грудня 2018 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Сташків Б.І.