КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5, подану від його імені та в його інтересах адвокатом ОСОБА_4, який дій на підставі договору, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСББ «Золотоворітська» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 456 663, 27 грн., а також інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 81 219,92 грн. та судового збору.

В подальшому позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача:

- за період з 01.01.2012 по 03.05.2014 заборгованість по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 97 535,57 грн., за утримання паркомісць в розмірі 18 547,16 грн., за ремонтні роботи в сумі 14 580,47 грн.;

- за період з 01.06.2014 по 16.08.2017 кошти заборгованості по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 232 881,32 грн., за утримання паркомісць в розмірі 103 078,63 грн., за ремонтні роботи в сумі 29 478,85 грн.

Також за цей же період інфляційні втрати в розмірі 86 920,46 грн. і 3% річних в сумі 13 162,91 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 942,80 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказувало, що ОСББ «Золотоворітське» створено власниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 у відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». При цьому, квартира НОМЕР_1 у цьому ж будинку належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_5, який будучи власником вказаного майна у відповідності до вимог ст. ст. 509, 901, 903 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зобов'язаний сплачувати кошти за отримані і спожиті ним житлово-комунальні послуги. Між тим, вказана квартира до перепланування мала номер 17 та була нежитловим приміщенням. У вказаному ж будинку відповідач у власності має 4 машиномісця загальною площею 75,3 кв.м., за утримання яких також кошти не сплачує.

Позивач у відповідності до законодавства у сфері регулювання порядку надання житлово-комунальних послуг надає послуги з утримання вказаного будинку і прибудинкової території, надає послуги з постачання до квартир мешканців гарячої і холодної води, опалення і водовідведення, обслуговування і ремонту будинку, тощо. Відповідні тарифи на житлово-комунальні послуги погоджені на зборах членів ОСББ за 2012, 2013, 2016 роки за 1 кв.м. за утримання прибудинкової території житла, за утримання паркомісця, за ремонтні роботи. Між тим, отримуючи вказані послуги, відповідач не сплачує за них. За період з 01.01.2012 по 16.08.2017 відповідач не сплачував кошти за надані і витрачені на утримання його вищевказаного майна послуги у відповідних розмірах, у зв'язку із чим у нього перед позивачем виникла заборгованість по їх оплаті.

З урахуванням прострочення оплати вказаних коштів, позивач у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України нарахував за прострочення виплат інфляційні втрати та 3% річних. Претензій щодо надання таких послуг за вказаний період від відповідача не надходило, що вказує на визнання їх отримання, а отже необхідність оплати їх вартості. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про необхідність погашення боргу, але останній відмовляється, тому позивач звернувся до суду (т. 1 а.с. 1-4, 88-93).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСББ «Золотоворітська» за період з 20.05.2014 по 16.08.2017 кошти заборгованості за оплату послуг за утримання будинку та прибудинкової території, за утримання паркомісць та за ремонтні роботи в загальному розмірі 368 388,46 грн., а також за цей же період інфляційні втрати в розмірі 84 381,08 грн., 3% річних в сумі 3 520,28 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 942,80 грн., а всього в загальній сумі 465 232,62 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення вказаних коштів за період з 01.01.2012 по 19.05.2014 - відмовлено (т. 1 а.с. 199-206).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вказує, судом першої інстанції в порушення норм процесуального права було прийнято заяву про збільшення позовних вимог більше ніж через два місяці після початку розгляду справи, в якій позивач фактично змінив предмет та підстави позову. Крім того, судом безпідставно прийнято до уваги документи, що були додані до заяви про збільшення позовних вимог, оскільки такі мали бути подані до початку розгляду справи по суті. Отже, письмові докази, які суд взяв в обґрунтування рішення, подані з порушенням процесуального порядку, а тому не повинні прийматися судом. Також зазначав, що судом першої інстанції взагалі не надано правової оцінки аргументам, вказаних відповідачем у відзиві на позовну заяву, зокрема щодо письмових доказів.

Крім того для усунення сумнівів щодо передання будинку на баланс ОСББ «Золотоворітська» представник відповідача просив суд витребувати оригінали документів, однак суд першої інстанції безпідставно відмовив.

Посилався на те, що розміри внесків, які повинен був сплачувати відповідач, як член об'єднання, у 2012, 2013, 2015, 2016, 2017 роках не встановлені взагалі, оскільки протоколи загальних зборів не містять рішення про визначення розмірів внесків та платежів багатоквартирного будинку. Позивачем при поданні позовної заяви не надано примірника статуту ОСББ діючого на час проведення цих зборів.

Вказував, що позивач жодного разу не звертався до відповідача щодо укладення договору про утримання будинків і прибудинкових територій, договір не укладений і на даний час. Відповідачу без його згоди не могли надаватися послуги за утримання будинку та прибудинкової території, і матеріли справи не містять доказів надання таких послуг (т.1 а.с. 208-219).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.06.2018 відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (т. 1 а.с. 232).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2018 справу призначено до розгляду (т. 1 а.с. 244).

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28.09.2018 № 297/2018 переведено суддів апеляційного суду міста Києва на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03.10.2018 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А. (а.с. 26 т. 2).

У зв'язку із зазначеним вищевказана справа ухвалою Київського апеляційного суду від 10.10.2018 прийнята до провадження новоутвореного суду та призначена до розгляду на 21.11.2018 (а.с. 27-28 т. 2).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період з 20.05.2014 по 16.08.2017.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Між позивачем та відповідачем склалися відносини у сфері житлово-комунальних послуг, які регулюються положеннями Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до положень Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» особа, яка є власником житлового приміщення, і, у свою чергу, співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ, зобов'язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку (сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги), а об'єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. При цьому, ні Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ (ст. 4, 10, 13, 22 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 21.11.2003 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації ОСББ «Золотоворітська». Після чого ОСББ отримало право на надання житлово-комунальних послуг з обслуговування будинку АДРЕСА_4. Після підписання відповідного Акту прийому-передачі від 12.02.2004 житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 з балансу на баланс та є балансоутримувачем вказаного будинку.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статуту ОСББ «Золотоворітська», який затверджено протоколом №78 загальних зборів співвласників ОСББ від 30.11.2016, а саме за п.1.1 його створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку НОМЕР_2 по вул.Золотоворітській в м. Києві за умовами Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

За умовами п.п.2.1.2, 2.1.4 статуту метою створення ОСББ є дотримання всіма співвласниками своїх обов'язків щодо належного утримання і використання спільного майна будинку та прибудинкової території, що належить об'єднанню та забезпечення своєчасного надходження коштів від співвласників для сплати всіх платежів, що передбачені законодавством України та цим Законом.

Згідно п.2.3.2 завданнями та предметом діяльності об'єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

У відповідності до акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 2002 року житловий будинок №13 із підземними гаражами по вул.Золотоворітській в м. Києві було прийнято в експлуатацію та передано на баланс позивача (а.с. 107-113).

Відповідно до ч. 1 ч. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об'єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статтей 66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Відповідач ОСОБА_5, до 17.08.2017 був власником об'єкту нерухомого майна (реєстраційний номер: 00), а саме: квартири НОМЕР_2 (загальна площа 375.7 кв.м., опис: 4-кімнатна квартира), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 07.07.2017 № 91426134.

При цьому, до перепланування та зміни призначання, вказаний об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 00), існував як нежиле приміщення (творча майстерня) АДРЕСА_5 (загальна площа 291,9 кв.м.), що підтверджується листом №062/14-12993 (И-2017) від 24.10.2017 КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

Також відповідач є власником інших об'єктів нерухомого майна в підземному автопаркінгу, за адреса: м. Київ, вулиця Золотоворітська, будинок НОМЕР_2, а саме: машиномісце № НОМЕР_3 (площею 15,4 кв.м.), машиномісце № НОМЕР_4 (площею 15,8 кв.м.), машиномісце № НОМЕР_5 (площею 24,7 кв.м.), машиномісце № НОМЕР_6 (площею 19,4 кв.м.), загальна площа 75,3 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 07.07.2017 № 91426134.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», до виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься затвердження статуту об'єднання, внесення змін до нього, визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання, що відповідає п. 4 Статуту ОСББ «Золотоворітська».

На виконання вказаних вимог законодавства і статуту, ОСББ «Золотоворітська» на загальних зборах 07.02.2012, було погоджено щомісячний тариф на 2012 рік, а саме: за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 10 грн. 93 коп. за 1 кв.м. житла; за утримання паркомісця, в розмірі - 10 грн. 00 коп. за 1 кв.м. паркомісця; за ремонтні роботи, в розмірі - 1 грн. 74 коп. за 1 кв.м. житла., що підтверджується Протоколом № 25 від 07.02.2012 Загальних зборів членів ОСББ «Золотоворітська» та додатками до нього.

На загальних зборах 20.06.2013, було погоджено щомісячний тариф на 2013 рік, а саме: за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 11 грн. 94 коп. за 1 кв.м. житла; за утримання паркомісця, в розмірі - 7 грн. 43 коп. за 1 кв.м. паркомісця; за ремонтні роботи, в розмірі - 1 грн. 71 коп. за 1 кв.м. житла, що підтверджується Протоколом № 43 від 20.06.2013 Загальних зборів членів ОСББ у «Золотоворітська» та додатками до нього.

На загальних зборах 27.04.2016, було погоджено щомісячний тариф на 2014 рік, а саме: за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 11 грн. 94 коп. за 1 кв.м. житла; за утримання паркомісця, в розмірі - 7 грн. 43 коп. за 1 кв.м. паркомісця; за ремонтні роботи, в розмірі - 1 грн. 71 коп. за 1 кв.м. житла, що підтверджується Протоколом № 71 від 27.04.2016 Загальних зборів членів ОСББ «Золотоворітська» та додатками до нього.

На загальних зборах 27.04.2016, було погоджено щомісячний тариф на 2015 рік, а саме тариф по 31.05.2015: за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 13 грн. 91 коп. за 1 кв.м. житла; за утримання паркомісця, в розмірі - 7 грн. 34 коп. за 1 кв.м. паркомісця; за ремонтні роботи, в розмірі - 1 грн. 50 коп. за 1 кв.м. житла, та тариф з 01.04.2015: за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 19 грн. 99 коп. за 1 кв.м. житла; за утримання паркомісця, в розмірі - 11 грн. 15 коп. за 1 кв.м. паркомісця; за ремонтні роботи, в розмірі - 1 грн. 50 коп. за 1 кв.м. житла, що підтверджується Протоколом №71 від 27.04.2016 Загальних зборів членів ОСББ «Золотоворітська» та додатками до нього.

На загальних зборах 27.04.2016, було погоджено щомісячний тариф на 2016 рік, а саме: за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 17 грн. 02 коп. за 1 кв.м. житла; за утримання паркомісця, в розмірі - 7 грн. 26 коп. за 1 кв.м. паркомісця; за ремонтні роботи, в розмірі - 1 грн. 50 коп. за 1 кв.м. житла, що підтверджується Протоколом №71 від 27.04.2016 Загальних зборів членів ОСББ «Золотоворітська» та додатками до нього.

На загальних зборах 30.11.2016, було погоджено щомісячний тариф на 2017 рік, а саме: за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 14 грн.7 коп. за 1 кв.м. житла; за утримання паркомісця, в розмірі - 7 грн. 26 коп. за 1 кв.м. паркомісця; за ремонтні роботи, в розмірі - 1 грн. 87 коп. за 1 кв.м. житла, що підтверджується Протоколом №77 від 30.11.2016 Загальних зборів членів ОСББ «Золотоворітська» та додатками до нього.

На загальних зборах 29.06.2017, було погоджено складення кошторису робіт та матеріалів, проведення експертизи, збір коштів членів ОСББ, за ремонтні роботи за 1 кв.м. від загальної площі квартир, що підтверджується Протоколом №86 від 29.06.2017 Загальних зборів членів ОСББ «Золотоворітська».

З матеріалів справи вбачається, що згідно розрахунку заборгованості наданих послуг, з 01.01.2012 по 31.05.2014, за адресою: АДРЕСА_2 (творча майстерня), загальна площа (житлова) 291,90 кв.м. та загальна площа (паркомісця) 75,3 кв.м., у відповідача ОСОБА_5 утворилась заборгованість, за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 97 535,57 грн.; за утримання паркомісця, в розмірі - 18 547,16 грн.; за ремонтні роботи, в розмірі - 14 580,47 грн., що разом становить 130 663,20 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданих послуг, з 01.06.2014 по 16.08.2017 , за адресою: АДРЕСА_3, загальна площа (житлова) 375.7 кв.м. та загальна площа (паркомісця) 75,3 кв.м., у відповідача ОСОБА_5 утворилась заборгованість, за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 232 881,32 грн.; за утримання паркомісця, в розмірі - 103 078,63 грн.; за ремонтні роботи в розмірі - 29 478,85 грн., що разом становить 365 438,80 грн.

Оскільки, відповідачем не було доведено, що послуги не отримувались, претензій чи скарг з приводу повноти, обсягу та якості наданих послуг, тарифів від нього на адресу позивача не надходило, а позивачем доведено факт надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території щодо будинку №13 по вул. Золотоворітській в м. Києві, в тому числі до належних відповідачу житлових та нежитлових приміщень, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Відповідач повідомлявся позивачем про наявність заборгованості, знав про її існування, він погоджувався із тарифами. Доказів звернення відповідача із заявами про оспорювання сум нарахувань по наданим тарифам суду надано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами не укладались будь-які правочини щодо надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим відповідача відсутні зобов'язання по оплаті таких послуг, не мають правового значення, оскільки як встановлено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення ОСББ, в тому числі щодо встановлення розмірів платежів та внесків на утримання будинку, є обов'язковими для власників приміщень у такому будинку.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми у відповідності до вимог статті 625 ЦК України, з огляду на наступне.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Крім того, застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в пункті 3 частини першої статті 96 ЦПК України (в редакції 2004 року) нормами, які узгоджуються з положеннями ст 161 ЦПК України (в редакції 2017 року), відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2023/15 від 16 грудня 2015 року.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення боргу за період з 01.01.2012 по 20.05.2014, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 19.05.2017.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 20.05.2014 по 16.08.2017 за утримання квартири НОМЕР_2, загальною площею (житлова) 375,7 кв.м. та загальна площа (паркомісця) 75,3 кв.м. у розмірі заборгованість, за утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі - 234 084,61 грн.; за утримання паркомісць в розмірі - 104 011,09 грн.; за ремонтні роботи в розмірі - 30 292,77 грн., а всього в сумі - 368 388,46 грн., а також за цей же період кошти інфляційних витрат в розмірі - 84 381,08 грн. та 3% річних у розмірі - 3 520,28 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги як такі, що не грунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення боргу з огляду на те, що відповідач жодних послуг від ОСББ «Золотоворітська» ніколи не отримував.

Питання ненадання чи неналежного надання комунальних послуг врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV(чинний на час надання послуг та ухвалення судового рішення), відповідно ст. 18 якого у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді.

Посилаючись на ненадання послуг з боку позивача, відповідач не надав до суду, доказів того, що його претензії як споживача оформлялися належним чином відповідно до вимог закону шляхом складання акта-претензії та його подання позивачу і розгляду останнім.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права є безпідставними і необґрунтованими, не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції та, як наслідок, на законність ухваленого судового рішення.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення спрямоване на захист порушених прав позивача.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, у справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

У зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені відповідачем судові витрати за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка подана представником ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 квітня 2018 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, трьох відсотків річних та інфляційних втрат - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва