Ухвала

Іменем України

04 червня 2018 року

м. Київ

справа №540/512/17

провадження №61-26354ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 04 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2018 року у справі за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» (далі - ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ») звернулося в суд зі скаргою на незаконні дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дуки О. С. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 березня 2017 року.

Скаргу обгрунтовує тим, що на момент відкриття виконавчого провадження

23 березня 2017 року, вже існувало виконавче провадження, відкрите у 2012 році за тим же самим виконавчим листом; стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки рішення суду вступило в законну силу у 2011 році та порушено територіальність щодо місця виконання вказаного рішення.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 04 січня 2018 року у задоволенні скарги ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» залишено без задоволення. Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 04 січня 2018 року залишено без змін.

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 04 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2018 року

У касаційній скарзі ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» просить скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення по суті спору, визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дуки О. С. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим провадженням незаконним. Вирішити питання про повернення судових витрат.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходження його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження належить стягувачу.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Залишаючи апеляційну скаргу ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» без задоволення, а ухвалу районного суду без змін, апеляційний суд правильно виходив із того, що державний виконавець при відкритті 23 березня 2017 року виконавчого провадження діяв у межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання судового рішення, не порушуючи права боржника.

Доводи касаційної скарги про те, що оскаржувані судові рішення є незаконними безпідставні, оскільки суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що рішення суду не виконано.

Крім того, посилання в касаційній скарзі щодо відсутності підстав для відкриття виконавчого провадження у березні 2017 році на підставі дублікату виконавчого листа не може бути взято до уваги, оскільки дублікат виконавчого листа виданий у зв'язку із втратою виконавчого провадження та оригіналу виконавчого листа, який знаходився в Ленінському ВДВС м. Луганська на тимчасово непідконтрольній Українській владі території. Таким чином виконавчий лист вважався втраченим, а тому в державного виконавця відсутні неправомірні дії при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження. Виконавчі дії здійснювалися за місцем знаходження майна боржника.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 04 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2018 року у справі за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк