Справа № 128/2478/17
Провадження № 22-ц/801/233/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 рокуСправа № 128/2478/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., скаржника, позивача ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у по-рядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позо-вом

ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відпові-

дальністю «Авто Просто» про визнання договору недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінниць-кого районного суду Вінницької області від 26 вересня 2018 року, ухвалене у приміщенні суду в м. Вінниці за головування судді Бондаренко О.І.,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся у Вінницький районний суд Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ( далі - ТОВ ) «Авто Просто» про визнання договору недійсним. Позов мотиво-ваний тим, що 27 жовтня 2011 року сторонами у справі укладена угода № 371794 про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбан-ня товарів у групі, предметом якої є надання послуг системи «АвтоТак», спря-мованих на придбання автомобіля Chevrolet Aveo за ціною 91920,00 гривень. Дана угода укладена шляхом її підписання, а також додатків від 27 жовтня 2011 року №№ 1, 2, які є невід'ємними її частинами. Під час підписання угоди пози-вачем був сплачений вступний внесок у розмірі 3309,12 гривень, в подальшому, ним сплачувалися відповідні рахунки після їх надходження від ТОВ «Авто Просто». Таким чином ОСОБА_3 набув права на отримання автомобіля зав-дяки механізму накопичення внесків. На момент придбання автомобіля позивач був повідомлений про відсутність зазначеного у додатку № 1 транспортного за-собу, тому, скориставшись своїм правом, обрав інший - марки «ЗАЗ» модель «Forza Luxe», 2012 року випуску, вартістю 90620,00 гривень. Виконавши усі умови угоди до моменту придбання автомобіля, сплативши усі необхідні плате-жі, передбачені для отримання автомобіля, позивач уклав договір з ПАТ «Він-ниччина-Авто» та ТОВ «Авто Просто» на придбання вищезазначеного автомо-біля. 31 липня 2012 року відповідачем запропоновано укласти договір застави з метою забезпечення вимог ТОВ «Авто Просто» щодо виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за угодою від 27 жовтня 2011 року № 371794. Вартість предмета застави на момент укладання договору становила 90620,00 гривень. Разом з тим, відповідач для забезпечення гарантії виконання ОСОБА_3 зо-бов'язань нав'язав останньому загальний розмір усіх внесків у сумі 163963,36 гривні, зазначивши саме цю суму у договорі застави, не повідомивши мотиви її визначення, чим позивача було введено в оману. Відповідачем нав'язана поточ-на ціна автомобіля, що значно перевищила визначену договором суму, тому та-кі дії є неправомірними. Таким чином ТОВ «Авто Просто» були створені умо-ви, які спричиняють суттєвий дисбаланс договірних прав та обов'язків на шко-ду споживача, ним прихована інформація щодо кінцевої сукупної вартості това-ру, чим фактично введено в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої суми придбаного товару. Окрім того, позивачу під час укладання договору в са-мому його змісті не надана інформація про можливість різкого і значного подо-рожчання фінансової послуги через зміну курсу долара США до гривні, вірогід-ність і наслідки такого подорожчання, що спричинило придбання продукції, яка не має потрібних властивостей, а саме стійкої вартості оплати за фінансову по-слугу. Позивач звертає увагу на відсутність в оспорюваному договорі порядку його зміни, який враховував би інтереси споживача, правочин взагалі не міс-тить умови про порядок його припинення. Угода не надає можливості відстою-вання власних інтересів споживача у випадку незгоди з будь-якими її умовами, що всупереч принципу добросовісності є наслідком істотного дисбалансу дого-вірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. За позицією позивача ТОВ «Ав-то Просто» не дотримані, грубо порушені вимоги чинного законодавства щодо надання повної, об'єктивної та достовірної інформації про умови та послуги при укладенні угоди, кінцевої сукупної вартості товару; його введено в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми придбаного то-вару, яку він мав сплатити, зміни процентної ставки щомісячного цілого чисто-го внеску, обумовленого сторонами договору, та всупереч підпунктів 2.1, 2.3 статті 2 Додатку № 2 до угоди не надано графіка погашення заборгованості. ОСОБА_3 просив визнати угоду від 27 жовтня 2011 року № 371794 недійс-ною.

Про застосування наслідків визнання угоди недійсною позивач питання не порушує.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВ «Авто Просто» про ви-знання договору недійсним відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку, просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник вважає оскаржуване рішення ухваленим без з'ясування обставин справи, що мають значення, за невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_3 зазначає про нез'ясування інформації, яка була надана при укладенні оспорюваної угоди, чи була така інформація повною, достовірною та об'єктивною, чи була йому повідомлена загальна сума сплати за угодою. По-зивач, підтвердивши своїм підписом в угоді про отримання коректних пояснень від представника відповідача, розуміння угоди та всіх їх додатків, був необіз-наним у природі укладеного договору. Судом першої інстанції не розглянуто питання відповідності укладеного договору вимогам закону, хоча такі порушен-ня мають місце щодо визначення строку дії договору як істотної його умови. Так позивач, підписуючи угоду, не знав строку договору, протягом якого сторо-ни можуть здійснити свої права і виконати обов'язки. Крім того, ТОВ «Авто Просто» в односторонньому порядку змінена процентна ставка щомісячного ці-лого чистого внеску, що є неприпустимим, оскільки угода укладалася за згодою сторін, тому її зміна допускається також лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Скаржник стверджує, що відповідач всу-переч підпунктів 2.1, 2.3 статті 2 Додатку № 2 до угоди, що є невід'ємною його частиною, відмовив у наданні графіка погашення заборгованості, що свідчить про введення його в оману та зашкодило мати інформацію про суму сплати. Су-дом першої інстанції не з'ясовано те, що умови угоди є несправедливими та спрямованими на введення позивача в оману. З аналізу положень угоди убача-ється створення пірамідальної схеми, коли отримання товару одним із учасни-ків групи можливе лише в разі накопичення достатніх фінансових ресурсів, шляхом залучення коштів інших учасників групи без інвестування товариством власних коштів. З урахуванням положень Закону України «Про захист прав споживачів» угода в цілому прописана заплутано, неоднозначно, важка для тлу-мачення, обов'язки відповідача щодо адміністрування фінансових активів є аб-страктними, виключають будь-яку відповідальність. Угода має завищену ціну, ціна на автомобіль змінюється в односторонньому порядку. Окрім того, суд першої інстанції не звернув увагу на висновок експертного економічного до-слідження, проведеного за клопотанням та коштом позивача.

До апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ТОВ «Авто Просто» адвоката ОСОБА_6, де зазначається про необґрунто-ваність скарги. Представник товариства вважає укладену угоду разом з додат-ками, які є невід'ємною її частиною, такою, що містить детальний опис послуг. Підпис учасника в угоді засвідчує і підтверджує отримання усіх пояснень, уважне її прочитання та розуміння. Даний факт свідчить про обізнаність пози-вача як відносно предмету угоди, так і щодо його прав та обов'язків. У відзиві зазначено, що строк дії угоди визначений у статті 7 угоди, яка набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами і діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених угодою. ОСОБА_6 стверджує про недоведеність позивачем того факту, що оспорюваний договір містить хоча б одну із ознак несправедливості в розумінні статті 18 Закону України «Про за-хист прав споживачів». Щодо позиції позивача про здійснення ТОВ «Авто Просто» нечесної підприємницької діяльності, то представник товариства звер-тає увагу на отримання відповідної ліцензії на здійснення діяльності з придбан-ня товарів у групах, тому така діяльність проводиться легітимно. При цьому у відзиві зазначено, що на даний час позивач не виконав умови угоди щодо пов-ної сплати щомісячних внесків, а його посилання на повне виконання фінансо-вих зобов'язань не доведене жодним платіжним документом.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 листопада 2018 року скаржнику поновлений строк на апеляційне оскарження, у справі відкрито апе-ляційне провадження ( а. с. 176 ).

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про лікві-дацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних окру-гах» Апеляційний суд Вінницької області ліквідований, утворений Вінницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з міс-цезнаходженням у місті Вінниці. Відповідно до частини п'ятої статті 31 ЦПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невід-кладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Вінницького апеляційного суду від 09 листопада 2018 року днем початку роботи Вінницького апеляційного суду визначено 12 листо-пада 2018 року. У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Вінницької області справа передана до новоутвореного Вінницького апеляційного суду.

Протоколом від 21 листопада 2018 року автоматизованого розподілу судо-вої справи між суддями визначений новий склад колегії суддів для розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі по-зивача та його адвоката, дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що 27 жовтня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Авто Просто» була укла-дена угода № 371794. Згідно статті 1 вказаної угоди, її предметом є надання учаснику послуг системи «Авто Так», спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами, додатків до неї, які є невід'-ємними її частинами.

Відповідно до додатку № 1 до угоди сторони дійшли згоди щодо надання автомобіля Chevrolet Aveo за ціною 91920,00 гривень з графіком внесків 120 платежів, зі сплатою послуги, пов'язаної із вступом до Системи у розмірі 3,00%, а саме 3309,12 гривень, щомісячного цілого чистого внеску у розмірі 0,8333%, щомісячного внеску в оплату послуг 0,5%, щомісячного внеску в оплату стра-хового платежу 0,055%, з оплатою послуг, пов'язаних з видачею автомобіля за системою 3,00%. Пунктом 2.1 статті 2 Додатку № 2 до угоди визначено, що по-точна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існу-вання групи, та повідомляється «Авто Просто» постачальником.

Змістом угоди, додатком № 3 до неї та Договором купівлі-продажу від 23 липня 2012 року ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання сплатити ціну отрима-ного автомобіля ЗАЗ FORZA в сумі 90620,00 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, керуючись норма-ми статей 215, 203 ЦК України, статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», проаналізувавши зміст оспорюваного договору з додатками, вихо-див з того, що умови надання позивачу послуг на підставі угоди та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно як в самій угоді, так і додатках до неї, тому дійшов висновку про наявність у позивача повної, достовірної інформації про послуги ТОВ «Авто Просто» та порядок їх надання. Окрім того, згідно статті 10 угоди № 371794 підписання її та додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами суті правочину та згоди з усіма його визначеннями, умовами та змістом. Якщо учасник системи одружений, цим він заявляє, що має згоду іншого з подружжя на укладення цієї угоди. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояс-нення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів угоду і додатки до неї. З огляду на викладене є цілком очевидним, що умови укладеного правочину позивачу були зрозумілі, він вважав їх вигідними та справедливими по відношенню до себе. Посилання позивача на протилежність визначень ціни автомобіля у додатках до угоди також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки, виходячи з умов укладеної між сторонами у справі угоди, спірне її положення щодо визначення поточної ціни не містить несправедливих умов, адже поточна ціна автомобіля встановлюється постачальником в останній робочий день кож-ного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів. Посилання позивача на те, що відповідачем незаконно розрахо-вуються усі щомісячні платежі із вартості ціни базового автомобіля спростову-ються умовами угоди. Не знайшло свого доведення й посилання позивача на несправедливість умов угоди, дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживача. Позивач отримав у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, отже за кошти, сплачені іншими учасниками системи, які ще не отримали автомобілі, проте мають потенційне на це право. Оскільки такі автомобілі можна викупити лише за дійсною вартістю на момент викупу, яка в силу ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше, визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповід-ності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожно-го місця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, відповідає умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи, тому не є несправедливими умовами у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 26 вересня 2018 року, як правиль-ними та обґрунтованими.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам дер-жави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, по-винна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недо-держання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин ). У цьому разі визнання такого правочину недійсним су-дом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний право-чин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа запере-чує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин ).

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з ураху-ванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ді-лового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укла-деним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов дого-вору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а та-кож усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягну-то згоди.

Аргументуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_3 стверджує про невра-хування судом обставини відсутності у договорі такої істотної його умови як строк дії правочину, а також збільшення відсоткової ставки щомісячного цілого чистого внеску в односторонньому порядку, що є підставою для визнання його недійсним.

Проте такі доводи апеляційної скарги цілком спростовуються матеріалами справи, зокрема змістом оспорюваного договору та додатків до нього.

З матеріалів справи убачається, що 27 жовтня 2011 року між позивачем та ТОВ «Авто Просто» укладений договір, предметом якого є надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля Chevrolet Aveo за ціною 91920,00 гривень за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасни-ків групи через систему «Авто Так», який складається із угоди та додатків до неї. Так згідно статті 7 угоди від 27 жовтня 2011 року № 371794 цей правочин набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами усіх зобов'язань, передбачених угодою. Крім цього згідно пункту 5 додатку № 3 до угоди визначений термін дії останньої до 31 жовтня 2010 року. Додатками № 1 та № 2 до договору визначені розмір пов'яза-ної зі вступом до системи сплати за надані відповідачем послуги у розмірі 3,00%, а саме 3309,12 гривень, щомісячного цілого чистого внеску - 0,8333%, щомісячного внеску в оплату послуг - 0,5%, щомісячного внеску в оплату стра-хового платежу - 0,055%, оплатою за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за системою - 3,00% та порядок їх розрахунку. Отже, при укладенні оспорюва-ного договору сторони на власний розсуд визначили строк його дії, вартість по-слуг ТОВ «Авто Просто». Позивач підписав договір, а, отже, погодився з його умовами у повному обсязі. При цьому жодних інших обставин, що зумовлюва-ли б зміну умов оспорюваного договору, не встановлено, додаткові угоди з да-ного приводу не укладалися.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, скаржник стверджує про не-справедливість умов договору, спрямованих на введення його в оману, здій-снення нечесної підприємницької діяльності, що полягає у формуванні пірамі-дальної схеми.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повин-на довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Ко-дексом.

Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сто-рін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення ( частина перша статті 229 цього Кодексу ), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наяв-ність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Однак ОСОБА_3 не надав будь-яких доказів того, що на момент укладен-ня правочину відповідач замовчував певні обставини та ввів його в оману, щодо обставин, які мають істотне значення.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права спожива-ча. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено у частині другій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умови догово-ру є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслід-ком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Відповідно до вимог частини шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практи-ки. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність ( дії або бездіяльність ), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до пункту сьомого частини третьої статті 19 цього Закону забороня-ються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння роз-витку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схе-ми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чи-ном, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість ви-знання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підпри-ємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шля-хом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому, у зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамі-дальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми». Аналіз пункту сьомого час-тини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає під-стави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учас-ником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Відтак для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх за-значених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнан-ня схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законо-давства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Разом з тим предметом договору, укладеного між сторонами, в рамках фун-кціонування системи придбання автомобілів у групах «Авто Так», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характе-ру, з метою придбання ним автомобіля. ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених договором. ТОВ «Авто Просто» зобов'язується за-безпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами договору. При цьому відповідно до статті 5 розділу 2 договору учасник, який належним чином виконує свої зобов'язання за даним договором, отримує автомобіль через ви-значені договором механізми надання права на отримання автомобіля. Водно-час, ТОВ «Авто Просто» зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі. Відповідно до договору із постачальником, останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля. У договорі чітко передбачено, що учасник сплачує кожного місяця періодичні платежі разом із щомісячною винагородою. Періодичні платежі грошові кошти, що періодично ( щомісячно ) вносяться учасником групи на окремий поточний рахунок товариства в банку для оплати поточної ціни автомобіля та використовується для формування фон-ду групи відповідно до умов договору про адміністрування та внутрішніх пра-вил.

Отже договором передбачена щомісячна сплата внесків за автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеного договору, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Учасник, який виконав усі умови догово-ру, має повне право вимагати від ТОВ «Авто Просто» виконання ним свого зо-бов'язання, а саме оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомо-біль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі.

За системою придбання автомобілів у групах «Авто Так» кожний з учасни-ків, який належним чином виконує зобов'язання за договором, отримує автомо-біль через механізм, передбачений в договорі, оскільки система функціонує та-ким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників гру-пи.

Такого правового висновку дійшов Верховний суд України у постановах від 11 вересня 2013 року та 25 червня 2014 року.

За умовами оспорюваного договору ТОВ «Авто Просто» надає послуги, на-правлені на придбання автомобіля учасниками, зокрема, формує групи учас-ників, організовує і проводить у групах розподіл автомобілів, придбаває авто-мобілі, а також надає інші послуги, передбачені договором. Предметом угоди, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобіля в системі «Авто Так», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому чис-лі фінансового характеру, з метою придбання ним товару у вигляді автомобіля.

Як наслідок, слід погодитися з висновком суду першої інстанції, що з умов договору, укладеного між сторонами, убачається, що вони є цілком простими для розуміння, чітко викладені, не призводять до істотного дисбалансу дого-вірних прав та обов'язків сторін. При цьому слід зауважити, що на виконання умов договору позивач придбав автомобіль ЗАЗ «Forza» у липні 2012 року, що не заперечується учасниками справи. Тобто через півроку після укладення оспорюваного правочину.

Крім того, відповідно до положень договору учасник своїм підписом засвід-чує факт ознайомлення та згоду з умовами договору, підтверджує свої права та обв'язки за угодою, здатність набувати прав та обов'язків за угодою, те, що умови угоди йому зрозумілі, він вважає їх справедливими по відношенню до се-бе.

Враховуючи зазначене, підстави для визнання недійсним оспорюваного до-говору відсутні, оскільки на момент його укладення позивач був ознайомлений з усіма його умовами, засвідчив своїм підписом згоду на ці умови. Юридична необізнаність позивача не може бути окремою підставою для визнання догово-ру недійсним, тим паче з огляду на тривалість договірних відосин з 2011 року та виконання позивачем своїх обов'язків.

Жодним чином не заперечує висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному ОСОБА_3 рішенні, висновок експертного економічного дослідження від 29 березня 2017 року № 1503/16, проведеного ТОВ «Експертно - юридична фірма «Соломон» за клопотанням скаржника, з питань, викладених у його заяві від 29 грудня 2016 року. Згідно даного висновку розрахунок плате-жів ОСОБА_3 за угодою від 27 жовтня 2011 року № 371794 станом на 06 червня 2016 року ( включно ) документально не підтверджується. Внесена на рахунок ТОВ «Авто Так» ОСОБА_3 сума відповідно наданих квитанцій документально підтверджується у розмірі 165563,79 гривні.

Колегія суддів звертає увагу, що експертне дослідження, вказуване скарж-ником, здійснене поза межами провадження у даній справі, ще до звернення ОСОБА_3 в суд з позовом до ТОВ «Авто Просто» про визнання правочину недійсним, без відома та витребування певної інформаційної документації від відповідача. Тобто, у даному випадку доказ, на який посилається скаржник, во-чевидь, не можна визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім.

За викладених обставин колегія суддів апеляційного суду повністю пого-джується з висновками суду першої інстанції про відсутність у діях відповідача обману, нечесної підприємницької практики, та недоведення позивачем своєї позиції про те, що оспорюваний договір укладений з істотним дисбалансом до-говірних прав та обов'язків.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спросто-вують законності рішення суду першої інстанції, не дають підстав визнати його ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, як стверджує скаржник.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені ні підставі фактичних об-ставин справи, оскаржуване рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 вересня 2018 року є законним та обґрунтованим, тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування на задоволення апеляційної скарги позивача.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задово-лення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду пр-отягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складений 06 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач: Т.О. Денишенко

Судді: В.П. Рибчинський

Л.О. Голота