Дата документу 25.04.2018 Справа № 554/7390/17
Провадження № 2/554/893/2018

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді Савченко Л.І.
при секретарі Гаврись В.В.
за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні подружжя, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості ? частки в спільному майні подружжя за відчужені відповідачем легкові автомобілі: RENAULT LOGAN, 2012 року випуску, який було сторонами спільно придбано 31.07.2012 року, ОСОБА_5 , 2006 року випуску, який було сторонами спільно придбано 19.04.2014 року, FIAT TEMPRA, 1991 року випуску, який було сторонами спільно придбано 09.09.2014 року, у розмірі, який після збільшення позовних вимог, становить 152 270 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з 07.03.2002 року по 30.09.2016 року, в період якого ними набуті вищезазначені автомобілі, загальна вартість яких становить 304 540 грн. Відповідачем без її відома та згоди було продано всі автомобілі 21.08.2015 року, 28.11.2015 року та 02.12.2015 року, але кошти в інтересах сім`ї витрачені не були. Враховуючи, що на час розгляду справи спірне майно знаходиться у інших осіб, прохає стягнути з відповідача половину вартості відчужених автомобілів, тому звернулася до суду з позовом.
Відповідач ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував у повному обсязі, зазначив, що дійсно перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 , вони придбали зазначені в позові автомобілі. Однак, транспортні засоби були продані ними за час спільного проживання, оскільки позивач ніколи не працювала і коштів не заробляла. Він також на той час два роки як ніде не працював, а утримувати родину могли на вилучені за автомобілі кошти, а саме використовували їх на харчування, сплату комунальних послуг, утримання дитини та себе. Коли він влаштувався на роботу до ВЧ № НОМЕР_1 06.05.2016 року, позивач вирішила з ним розлучитися. Ним було подано позов до суду по розподіл житлового будинку в натурі, а відповідачем в свою чергу подано даний позов, хоча ініціатором продажу автомобілівбула саме вона.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якому надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, в підстав викладених у відзиві.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, довірив представництво своїх інтересів представнику.
Заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі 07.03.2002 року по 30.09.2016 року, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 30.09.2016 року (а.с.4).
За період перебування у шлюбі сторонами було придбано наступні легкові автомобілі: RENAULT LOGAN, 2012 року випуску, придбано 31.07.2012 року, ОСОБА_5 , 2006 року випуску, придбано 19.04.2014 року, FIAT TEMPRA, 1991 року випуску, придбано 09.09.2014 року, що підтверджується довідкою Головного сервісного центру МВС України від 09 червня 2017 року за вих. № 31/258аз (а.с.6).
Як вбачається із довідки-рахунку серії НОМЕР_2 від 17.10.2015 року, автомобіль FIAT TEMPRA, 1991 року випуску, був проданий за 20 000 грн. ОСОБА_6 , дата перереєстрації 02.12.2015 року (а.с. 129-130).
Згідно довідки - рахунку серії НОМЕР_3 від 17.10.2015 року, автомобіль DACIA LOGAN, 2006 року випуску, був проданий ОСОБА_7 за 48 300 грн., дата перереєстрації 28.11.2015 року (а.с.133-134).
Відповідно до довідки-рахунку серії НОМЕР_4 від 21.08.2015 року автомобіль RENAULT LOGAN, 2012 року випуску, продано ОСОБА_8 за 80 000 грн., дата перереєстрації 21.08.2015 року (а.с.6, 149).
Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Враховуючи, що автомобілі RENAULT LOGAN, 2012 року випуску, ОСОБА_5 , 2006 року випуску, та FIAT TEMPRA, 1991 року випуску, придбані подружжям у період шлюбу, суд приходить до висновку, що вони належали сторонам на праві спільної сумісної власності.
Разом з тим, судом встановлено, що зазначені транспортні засоби були продані в період шлюбу за 80 000 грн., 48 300 грн. та 20 000 грн. відповідно, тому грошові кошти у сумі 148 300 грн. є спільним майном подружжя.
Доводи відповідача, що ці кошти були потрачені в інтересах сім`ї, оскільки в той час ніхто з подружжя не працював, судом спростовуються, оскільки не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. В своїй позовній заяві, поданій до Октябрського районного суду м.Полави від 06.06.2017 року ОСОБА_4 зазначив, що подружнє життя з ОСОБА_1 фактично припинилося ще у 2015 році. Твердження представника відповідача, що позов складала вона і можливо зазначила невірну дату, судом оцінюються критично, як такі, що дані в угоду позиції відповідача на його користь. Крім того, дата припинення фактичних шлюбних стосунків у 2015 році узгоджується із обставинами, викладеними у позовній заяві позивачки про розірвання шлюбу ще у вересні 2016 року, коли вона зазначила про припинення шлюбних відносин у квітні 2015 року, ще не звертаючись до суду з позовом про поділ майна подружжя. Надання згоди ОСОБА_1 своєму чоловіку на працевлаштування до військової частини у м.Харкові у травні 2016 року та реєстрація у відпустці за місцем проживання влітку 2016 року, не спростовує факту не проживання подружжям однією сім`єю, хоча вони офіційно і перебували ще в шлюбі.
Не знайшов суд підстав і для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації вартості ? частини спільного майна у сумі 152 270 грн., виходячи з наступного.
Частинами 1-3 ст. 65 СК України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.
Судом не встановлено, що позивачем визнавалися недійсними правочини щодо перереєстрації автомобілів, тому вважається, що вони укладені за взаємною згодою.
Крім того, регіональним сервісним центром МВС в Полтавській області 02.08.2018 року за вих.31/16-9-1327 повідомлено, що перереєстрація зазначених вище транспортних засобів проводилася на підставі п.8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388 в редакції чинній на час проведення реєстраційних операцій із вказаними транспортними засобами (а.с.128). Письмова згода другого подружжя за цим порядком для даного правочину не потребувалася. Також повідомлено, що договори купівлі-продажу не укладалися (а.с.128).
Аналітичні довідки від 06.03.2018 року суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9 про вартість спірних автомобілів RENAULT LOGAN, 2012 року випуску, ОСОБА_5 , 2006 року випуску, та FIAT TEMPRA, 1991 року випуску у сумі 152 270 грн., 105 400 грн. та 46 870 грн. відповідно (а.с.77-88) не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази, оскільки оцінка автомобілів проведена без фактичного дослідження об`єктів, після спливу більше ніж 2 років після відчуження автомобілів, що не визначає реальної їх вартості на день продажу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 74 150 грн.
Питання про розподіл судового збору суд вирішує відповідно до ст.. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 731 грн. ( сплачений судовий збір у сумі 1522, 70 грн. (а.с.1 640 грн., а.с.74 882 грн. 70 коп.), позов задоволено на суму 74 150 грн., що становить 48 % від заявленої суми 152 270 грн., тобто 1522, 70 грн. х 48 % = 731 грн.)
Керуючись ст.ст.12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості ? частки у спільному майні подружжя у розмірі 74 150 грн. за відчужені автомобілі RENAULT LOGAN, 2012 року випуску, ОСОБА_5 , 2006 року випуску, FIAT TEMPRA, 1991 року випуску.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 731 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_6 виданий Октябрським РВ у м.Полтаві УДМС України в Полтавській області 13.02.2013 року.
Суддя Л.І. Савченко