АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6093/17Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/789/328/18 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Сташків Б. І.,

з участю секретаря - Коваль О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/6093/17 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Альфа Страхування" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року, ухваленого суддею Сливкою Л.М., по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Альфа Страхування" про стягнення пені та інфляційних витрат,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (далі - ПрАТ "СК "Альфа Страхування") про стягнення у користь ОСОБА_3 41004,84 грн. з яких: 5547,2 грн. пені; 29135,35 грн. інфляційних витрат; 6322,29 грн. - 3% річних.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 30 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу.

08 вересня 2015 року стався страховий випадок в результаті якого зазнав пошкоджень забезпечений автомобіль марки «Citroen C-Elysee», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з відповідача на користь ОСОБА_3 було стягнено 184 906,63 грн. страхового відшкодування. Зазначене судове рішення було виконано відповідачем 03 квітня 2017 року. У зв'язку з простроченням виплати грошового зобов'язання - вказаного страхового відшкодування та на підставі укладеного між сторонами правочину, позивач просив стягнути з відповідача пеню, інфляційні витрати та 3% річних. за період затримки виплати з 11.06.2016 року по час фактичної виплати.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року позов задоволено. Стягнуто із ПрАТ "СК «Альфа Страхування» в користь ОСОБА_3 41 004 грн. 84 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2018 року заяву ПрАТ "СК "Альфа Страхування" про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПрАТ "СК "Альфа Страхування", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати заочне рішення із закриттям провадження у справі. Вважає, що вказаний позов не підсудний Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, оскільки дані про такий відокремлений підрозділ ПрАТ "СК "Альфа страхування" як Центр обслуговування клієнтів №1 м.Тернопіль Львівського Регіонального Управління ПрАТ "СК "Альфа страхування" в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців відсутні. Вказує, що суд першої інстанції також проігнорував той факт, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки довіреність від 22.12.2016 року, посвідчена приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Дудкою Н.М. за №562, яка видана на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_5 припинила свою дію 07.04.2017 року, тобто за місяць до того, як позивач подав до суду позовну заяву. Також судом першої інстанції проігноровано клопотання ПрАТ "СК "Альфа Страхування" щодо застосування строків позовної давності по стягненню пені.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належно повідомлений про місце та час розгляду справи.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі.

Враховуючи, що заява про відкладення розгляду справи з таких же підстав надходила від представника позивача ОСОБА_2 у судове засідання 11.04.2018 року, у зв'язку з чим розгляд справи був відкладений, колегія суддів не може визнати причину його неявки поважною.

За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з порушення відповідачем прав позивача, котрі підлягають захисту шляхом стягнення з ПрАТ "СК "Альфа Страхування" в користь ОСОБА_3 заявлених коштів. При цьому суд виходив із порушення відповідачем строків виплати грошового зобов'язання страхового відшкодування позивачу за договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №120.0872015.706 за період з 11 лютого 2016 року по 03 квітня 2017 року, у зв'язку з чим до стягнення підлягали 5547,20 грн.пені (184906,63 грн. боргу х 0,01% пені х 300 днів/100 =5547,20 грн.); 29135,35 грн. втрат від інфляції (184906,63 грн. боргу х 0,996 індекс інфляції за лютий 2016 р. х 1,01 індекс інфляції за березень 2016 р. х 1,055 індекс інфляції за квітень 2016 р. х 1,001 індекс інфляції за травень 2016 р. х 0,998 індекс інфляції за червень 2016 р. х 0,999 індекс інфляції за липень 2016 р. х 0,997 індекс інфляції за серпень 2016 р. х 1,018 індекс інфляції за вересень 2016 р. х 1,028 індекс інфляції за жовтень 2016 р. х 1,018 індекс інфляції за листопад 2016 р. х 1,009 індекс інфляції за грудень 2016 р. х 1,011 індекс інфляції за січень 2016 р. х 1,01 індекс інфляції за лютий 2016 р. х 1,018 індекс інфляції за березень 2016 р. - 184 906,63 грн. боргу = 29 135,35 грн.); 6322,29 грн. 3% річних (184906,63 грн. боргу х 3% річних х 416 днів/100/365 = 6322,29 грн.). А на загальну суму - 41004,84 грн - як відповідальність за порушення грошового зобов'язання відповідача перед позивачем.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Судом установлено, що 30 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ПрАТ "СК "Альфа страхування" укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №120.0872015.706 (далі-Договір). Предметом Договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним цим договором наземним транспортним засобом страхування транспортного засобу (КАСКО) (п. 1.1 частини II Договору). Відповідно до п.п. 2, 3 частини І Договору ОСОБА_3 є страхувальником та вигодонабувачем за Договором. Застрахований транспортний засіб автомобіль марки «Citroen C-Elysee», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (п.4 частини І Договору).

08 вересня 2015 року, приблизно о 23 год. 30 хв., відбувся страховий випадок за участю забезпеченого транспортного засобу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2016 року, котре залишено без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року, і набрало законної сили, встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов Договору та порушення прав позивача на отримання належного відшкодування за вказаним страховим випадком та стягнено з ПАТ "СК Альфа страхування" в користь ОСОБА_3 184906,63 грн. страхового відшкодування.

Рішення суду було виконано шляхом перерахування грошових коштів - 184906,63 грн. страхового відшкодування позивачу відповідачем 03 квітня 2017 року.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

За частиною другою цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 1.2 частини II Договору визначено, що страховик за Договором здійснює виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається у відповідності з умовами, зазначеними в Договорі.

Пунктом 12.1 частини ІІ Договору передбачено, що після одержання всіх необхідних документів рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком у термін до 5-ти робочих днів з дати отримання останнього документа. Рішення про виплату оформлюється страховим актом. Протягом 5-ти робочих днів з дати прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування Страхувальнику відсилається відповідне повідомлення з обґрунтуванням причин такої відмови.

У випадках, коли надані документи суперечать один одному або не дають можливості однозначно з'ясувати обставини, причини, характер, розмір збитку, особу, винну в настанні події - строк прийняття рішення може бути подовжений до 60-ти робочих днів з дати отримання останнього документа для з'ясування обставин події, що має ознаки страхового випадку, про що Страховик письмово повідомляє Страхувальника/Вигодонабувача (п. 12.2 частини II Договору).

Отже, з моменту, коли відповідач згідно з Договором повинен був виплатити належне позивачу страхове відшкодування до моменту реального отримання коштів, відбулось неналежне виконання відповідачем умов Договору, що полягає у простроченні виплати такого відшкодування.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Доводи апеляційної скарги, що стосуються хибності висновку суду першої інстанції про підсудність вказаного позову Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, не приймаються судовою колегією. Дані твердження були предметом розгляду апеляційного суду та спростовані в ухвалі Апеляційного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року, що набрала законної сили, якою ухвалу судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року про відкриття провадження (щодо підсудності) залишено без змін, чим підтверджено висновок суду про територіальну юрисдикцію (підсудність) даної справи.

Колегія суддів не може визнати обґрунтованими посилання апеляційної скарги, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки довіреність від 22.12.2016 року, посвідчена приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Дудкою Н.М. за №562, яка видана на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_5 припинила свою дію 07.04.2017 року.

Так, судом встановлено, що відповідно до довіреності від 22.12.2016 року за №562, посвідченої приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Дудкою Н.М., ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 та/або ОСОБА_5 вести всі його справи у всіх судових інстанціях, тощо. Довіреність видана без права передовір'я наданих повноважень третім особам та з правом одержання присудженого майна чи грошей строком на три роки (а.с.17).

Статтею 247 ЦК України встановлено, що строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Однією з підстав припинення представництва за довіреністю є скасування довіреності особою, яка її видала (п.2 ч.1 ст.248 ЦПК України).

За вимогами ч.2, ч.3 ст.249 ЦК України особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не мала повноважень на ведення справи у зв'язку з припиненням дії довіреності, колегія суддів не бере до уваги, оскільки з поданої до апеляційного суду заяви ОСОБА_2 вбачається, що дана довіреність від 22.12.2016 року помилково скасована ОСОБА_3, наслідком чого стало неповідомлення ОСОБА_2 про таке скасування, а тому права та обов'язки щодо ОСОБА_3 зберігали свою чинність як під час подання позовної заяви, так і протягом розгляду даної справи по суті. Протилежного, у порушення ст.81 ЦПК України, скаржник не навів ні у суді першої, ні у суді апеляційної інстанцій.

За відсутності доказів повідомлення про скасування довіреності представника, а також третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність та з урахуванням ч.2, ч.3 ст.249 ЦК України, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, про відсутність повноважень ОСОБА_2 на ведення справи.

За положеннями ст.ст. 256-258, 261, 266-267 ЦК України загальна позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, що становить три роки, а до вимог про стягнення неустойки, такий строк становить один рік.

Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції проігноровано клопотання ПрАТ "СК "Альфа Страхування" щодо застосування строків спеціальної позовної давності по стягненню пені (строком в один рік), апеляційний суд вважає необгрунтованим, позаяк позовну заяву подано в межах строку позовної давності, що також підтверджується поданим позивачем та не спростованим відповідачем розрахунком щодо пені, зокрема: 5547,20 грн.пені (184906,63 грн. боргу х 0,01% пені х 300 днів/100 =5547,20 грн.)

Відповідно до ч.1. ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів уважає, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, у зв'язку з чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Відновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року.

Судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2400 грн, сплачені за платіжним дорученням №41 від 05 березня 2018 року, покласти на відповідача.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 15 травня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун