Справа № 361/7526/17
Провадження № 2/361/895/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2004 року по цивільній справі № 2-5785/ 2004 року з ? частини на 1/7 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

Свій позов обґрунтовує тим, що під час розгляду справи та при винесенні рішення про стягнення з нього аліментів було враховані факти та обставини, які існували на момент розгляду справи, тобто на 2004 рік. Станом на сьогодні позивач вказує, що його матеріальний та сімейний стан змінився. В нього народилось двоє дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. За домовленістю із відповідачем позивач добровільно надавав матеріальну грошову допомогу на утримання старшої доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі від 800 до 1000 грн. щомісячно, за останні місяці в розмірі 1500 та 2000 грн., крім того завжди надавав половину коштів на оздоровлення дитини влітку, купував деякі речі.

Позивач зазначає, що йому стало відомо про наміри відповідача подати виконавчий лист для примусового виконання стягнення аліментів, на час подачі цього позову подана заява про видачу дублікату виконавчого листа, в звязку з цим він вважає за необхідне звернутися до суду із вказаним позовом, оскільки при стягненні на старшу дочку ? частки від заробітку, його витрати на молодших дітей будуть не пропорційні.

Крім того, позивач зазначає, що він відповідно до рішення МСЕК від 16 вересня 2010 року є інвалідом другої групи загального захворювання, повинен отримувати стаціонарну медичну допомогу 2 рази на рік та санітарно-курортне лікування, щоб хоч якось підтримувати здоровя та мати змогу працювати та відповідно фінансово підтримувати своїх дітей. Відповідно до його доходів (заробітної плати та пенсії) 1/7 частина покриває більш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справ и був повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими, вважає, що позивач ніяким чином при офіційному стягненні аліментів на дитину не буде матеріально обмежений в утриманні дітей від другого шлюбу, і своєму медичному забезпеченні. Суду пояснила, що необхідність в офіційному стягненні аліментів виникла тому, що в звязку з тим, що дитина закінчує школи виникла необхідність в додатковому навчанні, а також з 2004 року виросли і витрати на дитину, послуги на медичне обслуговування та інше, тому суми в розмірі 800-1000 грн. на дитину в місяць не достатньо. Крім того суду також надала копію свідоцтва про народження в неї другої дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд вислухавши відповідача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази у справі, встановивши відповідні обставини справи та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Судом встановлено, що 22 грудня 2004 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше неоподаткованого мінімуму доходу громадян в місяць, починаючи з 17 вересня 2004 року і по день повноліття.

Як вбачається з довідки від 11 січня 2018 року за № 04 виданої ОСОБА_2 він дійсно працює в Державній регуляторній службі України на посаді головного спеціаліста та за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року його сукупний дохід становить 158793 грн. 40 коп. та 10252 грн. 11 коп. матеріальної допомоги. Виходячи із вказаного розміру сукупного доходу, середній розмір заробітної плати позивача складає 13232 грн. 75 коп. Щодо розміру отриманої пенсії по інвалідності позивач доказів не надав.

Відповідно виписки з медичної картки від 17 січня 2018 року на імя ОСОБА_2 позивач перебуває на Д обліку і знаходиться під наглядом лікаря ревматолога Броварської КДУ з 20 лютого 1997 року, та постійно рекомендовано прийом препаратів та санаторно-курортне лікування. З 14 липня 2010 року є інвалідом другої групи. Його стан здоровя так же підтверджується поданими копіями: висновком спеціаліста від 18.10.2103 року (а.с. 20), випискою з історії хвороби № 5142 (а.с. 21), виписками з амбулаторної картки хворого ( а.с. 22-27)

Тобто станом 22 грудня 2004 року, день винесення рішення Броварським міськрайонним судом Київської області позивач вже мав проблеми із здоровям (хронічне захворювання), перебував на обліку у лікаря ревматолога.

Після рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2004 року сімейний стан позивача змінився, в нього народилось двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.4-5)

Позивач також на підтвердження того, що не зможе сплачувати визначену частку аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, подав до суду довідку про доходи від 26 лютого 2018 року № 01/2 своєї дружини ОСОБА_8, яка з 04 лютого 2015 року працевлаштована у житлово-експлуатаційну службу ПрАТ БЗЗК та отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 3200 грн. щомісяця.

На час розгляду справи в суді, також змінився і сімейний стан відповідача ОСОБА_1, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 01 березня 2017 року, серії І-ОК № 347448, яка є донькою відповідача.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-5785/04 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, а саме Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виконавчий лист відносно ОСОБА_2 станом на 30 листопада 2017 року, щодо стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину до відділу не надходив і на примусовому виконанні не перебуває.

Таким чином, стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини ОСОБА_4 в примусовому порядку не відбувалось.

Так, згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Аналогічне роз'яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3.

При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз'яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

При цьому, сама по собі зміна сімейного стану не може бути єдиною підставою для зменшення розміру аліментів, якщо така зміна не потягла за собою зміну здатності платника аліментів сплачувати їх у визначеному судом розмірі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 76 80, 259, 263, 265, 268 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Повний зміст рішення суду буде виготовлений 14 квітня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.