Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3517/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4. Після його смерті залишилася спадщина, а саме домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 1,96 га.

За життя ОСОБА_4 залишив заповіт, яким все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що згідно з законом матиме право заповів позивачу.

Отримати від нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки спадкодавцем за життя не виготовлено правовстановлюючий документів на спадковий будинок.

Оскільки позивач, який в порядку спадкування за заповітом успадкував спадкове майно, яке згідно положень закону належить йому з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення ним повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном, вважає, що є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак до суду його представником адвокатом ОСОБА_5 подано письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві (а.с.39).

Відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Щодо задоволення позову не заперечує (а.с.40).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 (а.с.6).

За життя ОСОБА_4 залишив заповіт, яким все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що згідно з законом матиме право заповів позивачу (а.с.7).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 позивач, як дитина померлого, та його дружина - відповідач.

Відповідач по справі не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті (спадкодавця).

Позивач, в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті спадкодавця, так як на момент смерті постійно проживав з ним, що стверджується довідкою від 03.10.2018 року (а.с.8).

Наявність спадкового майна підтверджується довідкою, виданою КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» №863 від 23.10.2018 року, в якій вказано, що згідно архівних даних домоволодіння в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_6, вартість домоволодіння становить 126405 грн. (а.с.9).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою(ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_4, спадщину прийняв, позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задоволити.

Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканцем АДРЕСА_1, Закарпатської області, право власності на:

- житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1;

- земельну ділянку площею 1,25 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Шаланківської сільської ради;

- земельну ділянку площею 0,66 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Шаланківської сільської ради;

- земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Шаланківської сільської ради

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо