ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/40/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом, поданим ОСОБА_2, в якому позивачем вказано ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" про стягнення грошових коштів,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вважаю, що вказану заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: не надано документу на підтвердження повноважень представника позивача, який передбачено ст.42 ЦПК України; не вказано ціну позову; не вказано номеру засобу зв"язку позивача; не вказано ціну позову; не вказано номеру засобу зв"язку відповідача; не зазначено доказів щодо звернення позивача до відповідача щодо повернення вказаних коштів, на що в позові міститься огульне посилання (щодо наявності спору між сторонами).

Враховуючи викладене, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів, копія якої була отримана позивачем 09 березня 2018 року.

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 "Про усунення недоліків позовної заяви", проте ця заява була подана лише в одному примірнику - всупереч вимогам ч.1 ст.177 ЦПК України - без надання її копії для вищенаведеного відповідача та третьої особи.

Так, щодо ненадання вказаних копій то заявником не враховано, що з положень ч.1 ст.177 ЦПК України вбачається, що заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.? Крім того, до вказаної заяви щодо усунення недоліків долучено оригінал договору про надання правової допомоги, який не містить даних щодо наявності повноважень у ОСОБА_2 на підписання вказаного позову, а також в якому з шести сторінок сторонами підписано лише одну, яка не містить даних про предмет цього договору.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.3 ст.185 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.7 ст.185 ЦПК України - повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.185 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позовну заяву, яка підписана ОСОБА_2, в якій позивачем вказано ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу до Апеляційного суду м. Києва може бути подана протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: