Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/4666/18
Провадження № 2/644/1908/18
10 грудня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Ізмайлова І.К.,
при секретарі - Яковлевій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу № 644/4666/18, н/п 2/644/1908/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду зі вказаною позовною заявою та просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначила, що вказана квартира належить їй на праві власності, і в ній зареєстрована її донька ОСОБА_2, яка у січні 2000 року створила свою родину та виїхала зі спірної квартири з усіма своїми речами. З того моменту відповідач житлом не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює, особистих речей в квартирі немає.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом направлення судових повісток за адресою його реєстрації та проживання, клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.
Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на заочний розгляд справи.
У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 6-7)
Відповідач по справі зареєстрований у спірній квартирі, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.
Відповідно до довідки ОСББ «Легенда-6» № 24 від 20.06.2018 р. ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не зверталася до ОСББ «Леганда-6» зі скаргами про вчинення перешкод у мешканні за місцем реєстрації з боку ОСОБА_1 за період з 2000 р. до 2018 р.
Факт відсутності перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням за період з 01.01.2014 року підтверджується довідкою, виданою Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області 24.06.2018 року. (а.с. 11)
Згідно акта від 15.06.2018 року у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 Остання за місцем реєстрації не проживає з 2000 року та до теперішнього часу в АДРЕСА_3 не мешкала та житлом не цікавилася.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребувані судом у передбаченому ЦПК України випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім'ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло.
Таким чином, лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.
Частина 2 ст.405 ЦК України визначає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом», а ст. 391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує на те, що відповідач з 2000 року у квартирі не проживає, квартплату та комунальні послуги не сплачує, будь-яких домовленостей між нею та відповідачем з приводу його проживання в квартирі не було і не могло бути, у зв'язку з чим просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджає відповідачу у користуванні спірною квартирою в матеріалах справи також відсутні.
За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої ними суми судового збору при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 386, 391, 405, 406 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4.
Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 розділу VІІІ перехідних положень ЦПК України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 10.12.2018 року.
Учасники справи:
Суддя - І.К. Ізмайлов