Справа № 177/355/18
Провадження № 2/177/493/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 листопада 2018 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Маракуца І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою, в якій просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 4,47 умовних кадастрових гектарів, визначеної для громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, розташовану на території ОСОБА_2 (колишня назва Орджонікідзевської ) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона була прийнята на роботу 23.04.1980 в Радгосп «ім.Шевченко», на посаду - тепличниця, відділення 1, а також повторно прийнята на роботу 11.12.1982 на посаду тепличниця, відділення, 1, після чого 09.11.1995 була звільнена за власним бажанням.

16.10.1995 Орджонікідзевською сільською радою народних депутатів прийнято рішення, про передачу у колективну власність КСП ім.Шевченка, земель для ведення сільськогосподарського виробництва, на підставі якого 15.02.1996 КСП ім.Шевченко видано Державний акт на право колективної власності на землю І-ДП № 000002. Додатком до Державного акта є список громадян членів КСП ім.Шевченко, де прізвище позивача значиться під порядковим № 142.

Членам КСП ім.Шевченка, почали видавати сертифікати на земельну частку (пай). Позивач про це не знала, а коли дізналася, у 2017 році звернулася до ГУ Держеокадастру у Дніпропетровській області, на що отримала відповідь, що вона як власник приватизованих земельних ділянок не зареєстрована. Відсутність у позивача сертифіката про право на земельну частку (пай) не дає можливості їй належним чином підтвердити своє право на неї, та оформити правовстановлюючі документи, тому просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, як за членом Колективного сільськогосподарського підприємства «імені Шевченка», який значиться під номером 142 у списку до державного акта на право колективної власності на землю, серії І-ДП №000002, зареєстрований 15.02.1996, реєстровий №5.

Сторони в судове засідання не зявилися про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області не заперечувала проти задоволення позовних вимог, представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач у 1980-1982 роках та 1982-1995 роках працювала на КСП «ім.Шевченко», про що свідчить копія трудової книжки серії БТ І № 5383654( а.с.4-5).

На підставі рішення Орджонікідзевської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області від 16.10.1995 «про передачу у колективну власність КСП імені Шевченка земель для ведення сільськогосподарського виробництва» 15.ю02.1996 року КСП ім.. Шевченка видано Держаний акт на право колективної власності на землю І-ДП №000002.

Відповідно до п. 2 Порядку «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», позивача включено до списку громадян - членів колективного КСП «ім.Шевченко» доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000002, під порядковим номером 142 (а.с.6-11), зазначена інформація міститься також в листі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 19.01.2018 (а.с. 13).

Як видно з довідки ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 19.01.2018, вартість земельної частки (паю), становить 143254,41 грн., розмір земельної частки (паю) КСП « ім.Шевченка» складає 4,47 га.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ", члени КСП включені до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набувають права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту.

Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п.5 вказаного Порядку, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

У звязку із відсутністю у позивача сертифікату на право на земельну частку (пай), вона не може належним чином підтвердити своє право на неї.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В порядку, передбаченому ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки, позивач має право на земельну частку (пай), але правовстановлюючий документ (сертифікат) у ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відсутній, та позивач не має можливості реалізувати своє право на зазначене нерухоме майно, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 247, 259, 263-265, ЦПК України, ст.ст.16, 392 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, як за членом колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «імені Шевченка», яка значиться під порядковим номером 142 у списку громадян членів Колективного сільськогосподарського підприємства «імені Шевченка», який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю, серії І-ДП №000002, зареєстрованого 15.02.1996 за №5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: