АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/4292/15-ц 22-ц/774/111/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 214/4292/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2017 року, яке постановлено суддею Ковтун Н.Г. у місті Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» та, уточнивши вимоги в червні 2016 року просив суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50 756 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., а також стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він зі своєю сім'єю: дружиною та двома донечками дошкільного віку, одна з яких страждає на хронічне захворювання «Бронхіальна астма. Персистуючий перебіг» проживають у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, яка розташована на другому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, і належить позивачу на правах приватної власності.

Відповідач ОСОБА_2 проживає на п'ятому поверсі цього ж під'їзду, у квартирі під №13, розташованій вище за стояком над квартирою позивача.

В ніч з 09 на 10 травня 2015 року близько 3-ї години ночі сталось затоплення їх помешкання, працівники аварійної служби, яких викликала дружина позивача, терміново з'явились за викликом та близько 04 години ночі повністю перекрили воду на будинок до з'ясування обставин.

О 04.15 годині приїхали сусіди з квартири № 7, разом із ними позивач зайшов до їхньої оселі та побачив, що зі стелі їх квартири також ллється вода, разом із сусідами та працівниками аварійної служби вони почали з'ясовувати причину затоплення квартир, звернувшись до квартир № 8, 11, 12. На галас в під'їзді вийшов сусід з квартири № 13, який всім повідомив, що затоплення сталося з його вини, внаслідок порушення герметичності водопровідної шланги до водопровідного крану у ванній кімнаті, внаслідок чого тривалий час з труби діаметром 15 мм збігала питна вода. Також, він повідомив, що аварійну ситуацію він усунув, воду з підлоги своєї квартири зібрав.

Внаслідок затоплення квартири позивача пошкоджено стелі, стіни та підлогу в кухні, коридорі, спальній кімнаті, ванній кімнаті та санвузлі його квартири, також знищено розташовані у цих приміщеннях меблі, паласи та телефон, що був підключений до електромережі для підзарядки у кухні. Зазначені обставини підтверджуються актом комісії житлово- експлуатаційної організації.

Через просякнення та накопичення води у оздобленні та меблях жити у квартирі стало неможливо. Зважаючи на сирість та те, що пошкоджена електропроводка б'є струмом, приміщення потребує невідкладного поточного ремонту.

Згідно з висновком експерта № 12 від 17.03.2016 р, вартість будівельних робіт складає 29502 грн., а шкода, завдана іншому майну позивача, відповідно до висновку експерта № 12/16-2 від 15.03.2016 р., складає 21 254 грн.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно відшкодувати завдану йому шкоду відмовився, у звязку із чим позивч був змушений звернутися до суду.

Зазначені вище обставини негативно відбилися на стані здоров'я позивача, він є інвалідом третьої групи, утримує дитину-астматика, яка потребує тепер додаткових зусиль перш за все в умовах проживання, у зв'язку з тим, що належний санітарний стан квартири позивача, який викликаний її затопленням, підвищена вологість, а також постійний незникаючий запах вологого вапна та інших зіпсованих матеріалів, оздоблення квартири викликають загострення хвороби та погіршення стану його дитини.

Все це гнітить позивача та завдає моральної шкоди, яка виражається у негативних емоціях та переживаннях, у зв'язку із чим позивач наполягав на відшкодуванні йому моральної шкоди.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 50 756 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 760 грн. 84 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Так, суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував що до позовної заяви не було додано будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, окрім акту про затоплення, складеного з порушенням законодавства, що фактично робить цей акт недопустимим доказом відповідно до ст. 59 ЦПК України. Крім того, судом не враховано, що у акті огляду квартири від 12.05.2015 року, який складено ТОВ «Житлосервіс-КР», зазначено лише про пошкодження стелі та стін, про пошкодження майна позивача взагалі не йдеться, натомість судом безпідставно призначено експертизу щодо визначення розміру збитків, завданих затопленням майну позивача.

Відповідач зауважує, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: «Спільне майно багатоквартирного будинку - ... сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення...», тому вимога позивача щодо відшкодування шкоди лише відповідачем, внаслідок затоплення, що сталося через несправність спільного сантехнічного обладнання (стоякового обладнання) - є незаконною, оскільки за спільне майно відповідають усі власники багатоквартирного будинку.

Також відповідач зауважує на тому, що раніше вже відбувалось затоплення квартири позивача, шкода йому була відшкодована, а він знову ставить питання про відшкодування тих же збитків. Тому вважає, що розмір заподіяної шкоди визначено невірно.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Вислухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, який кожен окремо просили рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1, на праві приватної власності, є належить трикімнатна квартира № 4, розташована на другому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1(а.с.7,8-9,10).

Відповідно до акту від 12 травня 2015 року, затвердженого начальником дільниці № 5 ТОВ «Житлосервіс-КР» ОСОБА_5, у складі комісії, яка складалась з майстра дільниці ТОВ «Житлосервіс-КР» ОСОБА_6, сл. сантехніка ОСОБА_7 в присутності мешканця квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_8, при обстеженні квартири АДРЕСА_1 були виявлені сліди від затоплення на кухні, в коридорі, туалеті, у ванній, дитячій кімнаті, у кладочці. Сліди були присутні на стелі і стінах вказаних приміщень. Причиною затоплення є несправність санітарно-технічного обладнання в АДРЕСА_3, а саме - зірваний шланг холодної води на змішувачі у ванній кімнаті в ніч з 09 на 10 травня 2015 року (а.с. 11).

Згідно інформаційної довідки, наданої ТОВ «Житлосервіс-КР», 10 травня 2015 року до аварійної служби ТОВ «Житлосервіс-КР» надійшло звернення від мешканців АДРЕСА_1, щодо затоплення сусідами зверху квартири, а саме - кухні, ванної кімнати, коридору, санвузлу, дитячої кімнати. 12 травня 2015 року майстром дільниці № 5 було проведено візуальне обстеження кв. № 4 та кв. № 7, які постраждали від затоплення 10.05.15 року та складені відповідні акти, згідно яких встановлено, що причиною затоплення стала несправність санітарно-технічного обладнання, розташованого у АДРЕСА_3, а саме - було зірвано шлангу холодного водопостачання та змішувачі води; підприємство не виконує роботи з технічного обслуговування або поточного ремонту санітарно-технічного обладнання, наявного у квартирі, що перебуває у приватній власності фізичної особи, юридичної особи або ФОП.

Згідно висновку судовотоварознавчої експертизи від 15 березня 2016 року № 12/16-2 (а.с. 81 - 108) розмір матеріального збитку, який нанесений позивачу - власнику квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття майна, а саме - набору меблів для кухні, кухонного кутка та килима, що сталося в ніч з 09 на 10 травня 2015 року на момент проведення експертизи складає 21 254 грн. вартість кожного виробу наведена в таблиці № 1. (а.с.81-108)

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 17.03.2016 року № 12 та фото-таблиці до нього (а.с. 109 - 126), пошкодження представлених до огляду приміщень квартири АДРЕСА_1, які виникли внаслідок залиття, яке відбулося в ніч з 09.05.2015р. на 10.05.2015р., мають наступний вигляд:

- коридор: - стіни, обшиті гіпсокартонними листами, прошпакльовані, обклеєні шпалерами, пошкодження та дефекти: місцями здуття шпалер, відставання крайок шпалер від основи; стеля - частково обшита пластиковими панелями (вагонкою), частково обшита гіпсокартонними листами, прошпакльована, пофарбована водоемульсійним складом, по периметру влаштований багет, пошкодження та дефекти: плями світло-жовтого кольору; підлога - деревостружкові плити, далі покриті рулонним покриттям - лінолеумом, по периметру влаштований пластиковий плінтус, пошкодження та дефекти - незначна хвилястість матеріалу, незначні прогини та скрипіння при ходінні, зазори в місцях дотику плінтуса до стін, поздовжня щілина в місці кріплення дюбелями плінтуса до стіни;

- житлова кімната - стіни - обшиті гіпсокартонними листами, прошпакльовані, обклеєні шпалерами, пошкодження та дефекти: відставання крайок шпалер від основи, викривлення гіпсокартонних листів та плінтусу; стеля - обшита гіпсокартоними листами, прошпакльована, пофарбована водоемульсійним складом, по периметру влаштований багет, пошкодження та дефекти: пляма світло-жовтого кольору; підлога - деревостружкові плити, далі покриті рулонним покриттям - лінолеумом, по периметру влаштований пластиковий плінтус, пошкодження та дефекти - незначна хвилястість матеріалу та випинання крайок від стикувальної планки, в місцях дотику плінтуса до стін - зазори, до підлоги - висоли;

- кухня: стіни - частково обштукатурені цементно-вапняним розчином, частково гіпсокартонними листами, прошпакльовані, обклеєні шпалерами, віконні прошпакльовані, пофарбовані олійною фарбою, пошкодження та відставання крайок шпалер від основи, плями, потьоки від світло-жовтого до коричневого кольору, на укосах наявне здуття та відшарування олійної фарби; - стеля - обшита пластиковими панелями (вагонкою), по периметру влаштований багет, пошкодження та дефекти: на багеті потьоки від світло-жовтого до коричневого кольору; підлога - цементно-піщана стяжка, далі покрита рулонним покриттям - лінолеумом, по периметру влаштований пластиковий плінтус, пошкодження та дефекти: незначна хвилястість матеріалу;

- ванна кімната - міжкімнатні двері - дерев'яні, пофарбовані, пошкодження та дефекти: утертість дверної коробки в притулі;

- вбудована шафа - стеля - обклеєна шпалерами, покрита лаком, пошкодження та дефекти: відставання крайок шпалер від основи, міжкімнатні двері - деревостружкові, ламіновані, пошкодження та відшарування ламінованого покриття, утертість дверного полотна в притулі,

Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1, яке відбулося в ніч з 09.05.15 року на 10.05.15 року, в нині діючих цінах на будівництво складає 29 502 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок пошкодження квартири позивача затопленням, останньому заподіяна матеріальна та моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, з вини якого відбулось затоплення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати прибудинкову територію.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 179 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність житлових приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного обладнання та інш. Користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджені Кабінетом Міністрів України.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз ст. ст. 151, 177, 179 ЖК України, ст. 322 ЦК України свідчить про те, що власник зобов'язаний утримувати жилі приміщення, підтримувати санітарно-технічне та інше обладнання у належному стані, дотримуватись Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення рішення, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК, чинній на момент постановлення рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення рішення, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення рішення, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, в редакції 2017 року, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Судом встановлено та матеріалами справи доведено, що причиною затоплення квартири АДРЕСА_1, слугувала несправність санітарно-технічного обладнання в АДРЕСА_3, а саме - зірваний шланг холодної води на змішувачі у ванній кімнаті в ніч з 09 на 10 травня 2015 року (а.с. 11).

Предметом доказування у даних правовідносинах з огляду на вимоги ст. 179 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення рішення, є саме факт залиття, наявність та розмір спричиненої шкоди, винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діями відповідача.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в даному випадку правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки встановленими обставинами та матеріалами справи доведено факт залиття квартири позивача з вини власника квартири АДРЕСА_3, відповідача по справі.

Погоджується колегія суддів і з розміром матеріальної та моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Так, згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На думку колегії суддів, позивачем по справі, відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення рішення, та відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, в редакції 2017 року, чинній на момент розгляду апеляційної скарги, належним чином підтверджено розмір матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню. Вказаний розмір підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи від 15 березня 2016 року № 12/16-2 (а.с.81-108) та висновком судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 17.03.2016 року № 12 (а.с.109-113).

Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Погоджується колегія суддів і з розміром стягнутої з відповідача на користь позивача моральної шкоди, яка визначена судом першої інстанції з урахуванням того, що внаслідок пошкодження квартири, позивач та його сім`я вимушені користуватись квартирою, яка має незадовільний санітарний стан, враховуючи, що дитина позивача хворіє на бронхіальну астму (а.с.16), позивач хворів, що підтверджується наданими копіями виписних епікризів (а.с.17, 206 - 207), потребував додаткових зусиль для організації свого життя, в тому числі звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50756 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем до позовної заяви не було додано будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, окрім акту про затоплення складеного з порушенням законодавства, що фактично робить цей акт недопустимим доказом відповідно до ст. 59 ЦПК України в редакції 2004 року, оскільки відповідачем не доведено того факту, що вказаний акт про затоплення був складений з порушенням норм законодавства. Крім того, факт затоплення, встановлений в акті, підтвердили свідки та сам відповідач.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що у акті огляду квартири від 12.05.2015 року, який складено ТОВ «Житлосервіс-КР», зазначено лише про пошкодження стелі та стін, про пошкодження майна позивача взагалі не йдеться, натомість судом безпідставно призначено експертизу щодо визначення розміру збитків, завданих затопленням майну позивача, з огляду на наступне.

Так, за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 15 березня 2016 року № 12/16-2 (а.с. 81 - 108) визначено розмір матеріальної шкоди, нанесений власнику квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття майна, а саме - набору меблів для кухні, кухонного кутка та килима, що сталося в ніч з 09 на 10 травня 2015 року.

Підстави, для визнання неправильними висновків судово-товарознавчої експертизу від 15 березня 2016 року № 12/16-2 та судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 17.03.2016 року № 12 відсутні, оскільки зазначені у висновках пошкодження фактично відповідають пошкодженням в приміщенні позивача, які зазначені в акті про залиття від 01.08.2014 року. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на заперечення пошкодження майна позивача внаслідок затоплення. Натомість, як вбачається із матеріалів справи, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 15 березня 2016 року № 12/16-2, встановлено факт пошкодження майна позивача внаслідок затоплення. Зазначений висновок експерта відповідачем не спростований а ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: «Спільне майно багатоквартирного будинку - ... сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення...», тому вимога позивача щодо відшкодування шкоди лише відповідачем, внаслідок затоплення, що сталося через несправність спільного сантехнічного обладнання (стоякового обладнання) - є незаконною, оскільки за спільне майно відповідають усі власники багатоквартирного будинку не приймаються до аги колегією суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно Правил утримання житлового фонду у м. Кривому Розі, затверджених від 27.01.2010 року рішенням Криворізької міської ради Дніпропетровської області за № 3692 (зі змінами від 29.10.2010 №4111, від 28.12.2012 №1607)абзацу шостого розділу 4 "Правила користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків" власник та зобов'язаний, зокрема, проводити за власні кошти ремонт квартири; використовувати приміщення жилого будинку за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. Відповідно до абзацу 11 зазначеного розділу балансоутримувач жилого будинку, гуртожитку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником за ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю - шляхом відшкодування збитків.

Крім того, відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, ОСОБА_9 як власник квартири зобов'язана забезпечувати збереження її жилих і підсобних приміщень, технічного обладнання, а при появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

Отже, враховуючи що шланг холодного водопостачання, де відбувся порив, що встановлено атом обстеження від 12 травня 2015 року, знаходиться безпосередньо в квартирі відповідача ОСОБА_2 та не належить до системи загального користування, відповідальність за його справність та обслуговування несе виключно власник квартири, яким є відповідач.

Таким чином, посилання відповідача на те, що затоплення сталося внаслідок несправності спільного сантехнічного обладнання як спільного майна усіх власників багатоквартирного будинку, та на відсутність в діях відповідача вини у затопленні є безпідставними.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що раніше вже відбувалось затоплення квартири позивача, та йому була відшкодована шкода, однак він знову ставить питання про відшкодування тих же збитків, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідач по справі доказів, на підтвердження повторного затоплення помешкання позивача, не надав. В той час, як позивач довів розмір матеріальних збитків, завданих його майну в результаті затоплення належної йому квартири, що відбулось в ніч з 09 на 10 травня 2015 року.

Погоджується колегія суддів і з розміром стягнутої з відповідача на користь позивача моральної шкоди, яка визначена судом першої інстанції з урахуванням того, що внаслідок пошкодження квартири, позивач та його сім`я вимушені користуватись квартирою, яка має незадовільний санітарний стан, враховуючи, що дитина позивача хворіє на бронхіальну астму (а.с.16), позивач потребував додаткових зусиль для організації свого життя, в тому числі звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: