Справа №345/3536/18
Провадження № 2/345/1532/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2018 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
судді Якиміва Р.В.,
секретар судового засідання Рибчук Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що згідно договору б/н від 03.12.2013 відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою 30,00% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.
Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач порушила умови договору та не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому станом на 01.08.2018 виникла заборгованість в розмірі 13 484,37 грн. Оскільки ОСОБА_1 добровільно заборгованість не погасила, банк просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, зокрема розміщенням повідомлення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду, не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав суду відзив. Тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 03.12.2013 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 10).
При укладенні даного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Підписавши дану заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком договір.
П.1.1.7.12 Умови та правил надання банківських послуг передбачає, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де вказано, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Згідно п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначає, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
Договір містить положення, які регулюють порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісій за користування кредитом та інших платежів.
Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову.
Оскільки відповідач своєчасно не погашала заборгованість за кредитним договором, станом на 01.08.2018 виникла заборгованість в сумі 13 484,37 грн., яка складається з наступного: 1216,23 грн. тіло кредиту, 4137,13 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 7012,71 грн. пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 618,30 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-9).
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено в судовому засіданні, свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі та в порядку, передбаченому договором.
Згідно ст.ст. 1050 ч. 2, 1054 ч. 2 наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Також згідно із положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.
Ст. 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
З огляду на вищевказане суд вважає, що банк неправомірно одночасно нарахував відповідачу неустойку за неналежне виконання умов кредитного договору у вигляді пені в розмірі 7012,71 грн. та штрафу, який складається з 500,00 грн. (фіксована частина), 618,30 грн. (процентна складова), а тому суд вважає, що в частині стягнення з відповідача пені слід відмовити та не враховувати даний вид стягнення в суму боргу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки умови кредитного договору відповідачем не виконувалися належним чином, з неї слід стягнути заборгованість по кредитному договору в розмірі 6471, 66 грн.
Як вбачається з платіжного доручення (а.с.1), банком при подачі позову до суду сплачено 1762,00 грн. судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» дані судові витрати.
На підставі наведеного та керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд -
Позов задоволити частково.
В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 7012,71 гривня пені відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: