Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2-5746/01 Головуючий у 1-й інстанції: Добрєв М.В.
Провадження № 22-ц/778/1380/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року щодо задоволення заяви ОСОБА_4 про видачу дублікату виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа № 2-5746/2001 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5 757 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Ленінського районного суду від 17.12.2001р. задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. За вказаним рішенням він отримав виконавчий лист та пред'явив його до виконання. 02.11.2017р. із копії заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову він дізнався, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5746/2001 закрито. Постанову від державної виконавчої служби та оригінал виконавчого листа він не отримував. Оскільки рішення суду до теперішнього часу виконано частково, але Дніпровський ВДВС не надав йому оригінал виконавчого листа у справі № 2-5746/2001, тому згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України строки пред'явлення виконавчого документа до виконання не спливли.

Посилаючись на вказані обставини, просив видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя Запорізької області від 17.12.2001 року у цивільній справі № 2-5746/2001 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення суду у справі № 2-5746/2001 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для вирішення цього процесуального питання, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, заявника ОСОБА_4, представ-

ника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, перевіривши законність і бґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та доказів, наданих до справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що рішення суду не виконане, виконавчий документ було втрачено з вини відділу ДВС, оскільки достовірних доказів повернення виконавчого листа стягувачу з дотриманням вимог ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у минулій редакції та отримання його заявником, судом не встановлено. Крім того, Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя на запити суду щодо стану виконання виконавчого листа № 2-5746/2001, відповіді не надав. А також не надав відповідних доказів про повне виконання рішення суду представник боржника ОСОБА_3

Також суд зазначив, що про закінчення виконавчого провадження заявнику стало відомо лише 02.11.2017р., а до того часу він вважав, що виконавчий лист знаходиться на виконанні, оскільки не отримував жодних документів про закінчення виконавчого провадження від ВДВС.

Між тим, вказані висновки суду не відповідають нормам спеціального закону - ЗУ «Про виконавче провадження» та матеріалам справи, а також п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в ред. ЗУ від 03.10.2017р., яка набрала чинності з 15.12.2017р. - в день постановлення судом оскаржуваної ухвали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, зазначила, що ОСОБА_4 не надав суду жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у заяві, а саме, доказів часткового виконання рішення суду та втрати виконавчого листа Дніпровським ВДВС, так саме як і доказів звернення до Дніпровського ВДВС, у якому на виконанні перебуло виконавче провадження, з приводу спірних питань.

Пунктом 17.4 розділу XIII Перехідних положень чітко передбачено, що суд може видати дублікат виконавчого листа лише у межах строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Такий строк передбачений ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» та складає 3 роки з наступного дня після набрання рішенням законної сили. За ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» строк пред»явлення виконавчого листа до виконання переривається у разі відкриття виконавчого провадження та після його повернення стягувану починає спливати заново.

Вбачається, що рішення суду у справі № 2-3746 набрало законної сили 18.01.2002 р., а отже строк пред'явлення виконавчого листа до виконання та можливості видачі дубліката виконавчого листа мав закінчитись 19.01.2005р.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист був пред»явлений до виконання та постановою державного виконавця Ленінської державної виконавчої служби від 13.02.2002р. виконавче провадження відкривалось ( а.с. 40).

В пункті 5 відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заявник ОСОБА_4 вказує, що після відкриття виконавчого провадження у 2002р. Ленінський ВДВС двічі закривав його у зв»язку з неможливістю виконати рішення в повному обсязі. З цього приводу ним були подані дві заяви начальнику Державної виконавчої служби у Ленінському районі м. Запоріжжя Шкарану А.І.: від 08.08.2006р. та від 07.10.2010р. з проханням повторно прийняти до виконання виконавчий лист № 2-5746/2001, тому виконавче провадження продовжувалось після 2010р. та про його закриття він дізнався лише 02.11.2017р. із заяви ОСОБА_3 до суду з питання зняття арешту у справі № 2-5746/2001.

На підтвердження відзиву ОСОБА_4 надав дві заяви на ім»я начальника ДВС в Ленінському районі м. Запоріжжя від 08 серпня 2006р. та від 07.10.2010р. про повторне прийняття від нього на виконання виконавчого листа № 2-5746/2001 ( а.с. 41, 42), на яких проставлено штамп виконавчої служби, але подальшою долею своїх заяв не цікавився. Але у вказаних заявах не зазначено в якості додатку сам виконавчий лист.

Для перевірки цих обставин та результатів розгляду вказаних заяв апеляційним судом було спрямовано ухвалу від 06.03.2018р. до Дніпровського (раніше - Ленінського) ВДВС м. Запоріжжя про витребування інформації, які дії проводились за заявами ОСОБА_4, копії яких були спрямовані до відділу разом з ухвалою для ідентифікації.

У відповідь на цю ухвалу Дніпровський ВДВС сповістив листом № 22-874 від 13.03.2018р., що підтвердити перебування у відділі виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-5746/2001 не мається можливості через відсутність у 2002р. Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який розпочав функціонувати з 2006р. А також у зв»язку з тим, що відповідно до п. 9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, після чого вони підлягають знищенню.

Додатково повідомлено, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, після 2006р. виконавчий лист № 2-5746 на виконання до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя не надходив.

Таким чином, із вищенаведеного вимальовується, що стягувач ОСОБА_4 мав на руках виконавчий лист № 2-5746/2001 станом на день написання заяви від 07.10.2010р., що випливає зі змісту заяви (дослівно рос): «Прошу повторно принять к исполнению исполнительный лист № 2-5746/2001». Але в заяві не вказано в якості додатку оригінал цього виконавчого листа.

Проте за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень після 2006р. виконавче провадження, відкрите за вказаним виконавчим листом, на виконанні не перебувало.

Таким чином, ствердження ОСОБА_4, надані в усній формі в ході апеляційного розгляду справи, про те, що виконавчий лист весь час перебував на виконанні та йому не повертався, не відповідають дійсності та змісту його відзиву на апеляційну скаргу, де він зазначає, що лист повертався йому двічі. А його ствердження про прийняття від нього виконавчого листа останній раз в 2010р. не підтверджуються даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

На питання суду, який борг за цим виконавчим листом не був сплачений йому боржником ОСОБА_3, заявник відповісти не зміг. Чому з 2010р. не цікавився станом виконання виконавчого листа, останній вказував, що мав нормальне матеріальне становище, тому не цікавився виконавчим провадженням.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду справи при перевірці доводів апеляційної скарги щодо недоведеності вимог стягувача, апеляційним судом не було здобуто достовірних доказів на підтвердження невиконаних боргових зобов»язань ОСОБА_3 та їх розміру, втрати оригіналу виконавчого листа, який з 2006р. до Дніпровського (Ленінського ВДВС) на виконання не надходив. А станом на 07.10.2010р. перебував на руках у стягувача, який надавши заяву до ВДВС, не долучив до неї оригіналу виконавчого листа, на що вказує відсутність відомостей про його надходження у Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

До того ж, заявник пропустив строк на пред»явлення виконавчого листа до виконання, а також взагалі не міг ставити питання про видачу дубліката виконавчого листа по завершеному виконавчого провадженню, що слідує з листа виконавчої служби від 19.10.2016р. за № 38308 на запит ОСОБА_3 Дніпровський ВДВС, в якому відділ сповіщає, що завершене виконавче провадження вже знищено за строком зберігання, який становив 3 роки, тобто спливло навіть 3 роки після його завершення.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає висновки суду про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа такими, що не відповідають матеріалам справи, у яких не міститься доказів щодо втрати цього листа, тому у відповідності до вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із відмовою заявнику в задоволенні його заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року у цій справі скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2001р. у цивільній справі № 2-5746.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 травня 2018р.

Головуючий:

Судді: