Провадження № 760/2513/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Великої Л.В.

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ ФАРБИ Україна» про стягнення коштів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить стягнути з відповідача 150 420, 00 гр. вартості ціни квадратних метрів об'єкта нерухомості, на які зменшилася загальна площа проінвестованої ним у відповідача квартири АДРЕСА_1 за результатами її обміру БТІ, та 153 000, 00 гр. понесених ним витрат у зв'язку з несвоєчасним введенням квартири в експлуатацію.

Посилається в позові на те, що 11 серпня 2014 року між ним та відповідачем був укладений Договір купівлі - продажу майнових прав №32/1/ШК, відповідно до якого він придбав майнові права на об'єкт нерухомості, розташований в об'єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2.2 Договору об'єкт нерухомості має наступні характеристики: квартира №64, кількість кімнат - 1, загальна площа - 46,34 кв.м., житлова площа - 17,5 кв.м., поверх - 9.

Відповідно до п. 4.2 Договору він сплатив загальну вартість майнових прав на об'єкт нерухомості у сумі 361 452, 20 гр. та 20 % ПДВ в розмірі 60 242, 03 гр., що підтверджується довідкою від 17 листопада 2015 року.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що загальна площа об'єкту нерухомості, зазначена в п. 2.2 Договору, є проектною та підлягає уточненню за даними Технічного паспорту, оформленого БТІ.

В результаті здійснення будівництва загальна площа об'єкту нерухомості була зменшена на 6,54 кв.м. та склала 39,8 кв.м.

Відповідно до п. 4.4 укладеного Договору в разі зменшення загальної площі об'єкта нерухомості, вказаної в п. 2.2 Договору, відповідач повинен направити йому письмове повідомлення про зміну загальної площі.

В порушення умов договору таке повідомлення відповідачем йому направлено не було.

Крім того, п. 4.4.2 Договору було визначено, що якщо за результатами обмірів БТІ фактична загальна площа об'єкту нерухомості менша, ніж загальна площа за проектом, і ця різниця становить більше 0,5 кв. м., відповідач зобов'язаний протягом 20 банківських днів з моменту відправлення такого повідомлення перерахувати відповідну вартість площі об'єкта нерухомості, на яку вона зменшилась, на його поточний рахунок, який він має надати.

З інформації на офіційному сайті ЖК «Шевченківський квартал», до якого входить об'єкт капітального будівництва на момент подачі позову, ринкова ціна квадратного метра об'єкту нерухомості складає 23 000, 00 гр.

Оскільки загальна площа квартири в результаті будівництва була зменшена на 6,54 кв. м., просить стягнути з відповідача її ринкову вартість у сумі 150 420, 00 гр.

Крім того, в зв'язку з тим, що відповідач не закінчив будівництво та не ввів в експлуатацію об'єкт капітального будівництва у строк, встановлений Договором, він не має змоги проживати у проінвестованій квартирі та змушений винаймати житло, а тому вважає, що відповідачем йому повинна бути відшкодована сума витрат по орендній платі в розмірі 153 000, 00 гр.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Посилалася на те, що що п. 4.4.2 Договору передбачено, що в разі зменшення загальної площі об'єкта будівництва більше ніж на 0,5 кв.м., продавець зобов'язаний протягом 20 банківських днів з моменту відправлення покупцю повідомлення перерахувати відповідну вартість площі об'єкта нерухомості, на яку вона зменшилась, на поточний рахунок покупця, який останній має надати.

Зазначила, що у товариства, як продавця, відсутній момент прострочення виконання зобов'язання по поверненню грошових коштів, а позивач, як покупець, не виконав свого обов'язку по наданню інформації про свій поточний рахунок, на який необхідно повертати грошові кошти.

Крім того, відповідно до п. 4.1 Договору вартість майнових прав на 1 кв.м. об'єкту нерухомості складає 7 800, 00 гр., у тому числі ПДВ 20 % - 1 300, 00 гр., а тому відсутні підстави для визначення його вартості за ринковими цінами станом на день звернення позивача з позовом до суду.

Зазначила також, що позивачем не надано жодних доказів завдання йому збитків з вини товариства, а договір оренди житла таким доказом не може бути, оскільки відсутнє підтвердження понесених позивачем витрат.

Крім того, за умовами Договору не передбачено відповідальності за порушення запланованих строків введення об'єкта нерухомості в експлуатацію, а тому і безпідставною є вимога позивача про відшкодування упущеної вигоди.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права.

До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між сторонами був укладений Договір №32/1/ШК купівлі - продажу майнових прав, відповідно до п. 2.1 якого ТОВ»ВКФ Фарби України», як продавець, продає, а покупець, тобто позивач, купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 2.2 Договору об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є об'єкт нерухомості, розташований в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м. Києва, з наступними характеристиками: квартира №64, кімнат - 1, загальна площа - 46,34 кв.м., житлова площа - 17,5 кв.м., поверх - 9.

Відповідно до п. 2.3 Договору загальна площа об'єкту нерухомості вказана в п. 2.2 Договору, є проектною, та підлягає уточненню за даними технічного паспорту, оформленого БТІ згідно Договору.

Запланований термін будівництва та введення об'єкта капітального будівництва - 2 квартал 2015 року.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 Договору в день укладення цього Договору вартість майнових прав 1 кв.м. об'єкту нерухомості складає 7 800, 00 гр., в тому числі ПДВ 20 % - 1 300, 00 гр.

Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в день укладення цього Договору складає 361 452, 00 гр., в тому числі ПДВ 20 % - 60 242, 00 гр.

Відповідно до п. 4.4 Договору у випадку, якщо за результатами обміру БТІ при оформленні паспорту на об'єкт нерухомості, фактична загальна площа об'єкту нерухомості збільшиться (чи зменшиться) відносно площі, вказаної в п. 2.2 Договору, то продавець направляє покупцю письмове повідомлення про зміну загальної площі.

Пунктом 4.4.2 Договору сторони дійшли згоди, якщо за результатами обмірів БТІ, фактична загальна площа Об'єкту нерухомості менша, ніж загальна площа за проектом, і ця різниця становить більше 0,5 кв.м., продавець зобов'язаний протягом 20 банківських днів з моменту відправлення такого повідомлення покупцю перерахувати відповідну вартість площі об'єкта нерухомості, на яку вона зменшилась, на поточний рахунок покупця, який останній має надати.

17 листопада 2015 року позивач сплатив відповідачу кошти за Договором в розмірі 361 452, 00 гр., в тому числі ПДВ 20 % 60 242, 03 гр., що підтверджується Довідкою про 100 % фінансування згідно Договору №32/1/ШК купівлі - продажу майнових прав від 11 серпня 2014 року.

/ а.с. 9 - 15; 20 /

Відповідно до Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, оформленого БТІ в травні 2016 року, загальна площа квартири становить 39,8 кв.м.

Тобто, загальна площа квартири в порівнянні з умовами договору зменшилася на 6,54 кв.м.

/ а.с. 16 - 19 /

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши дані договори на умовах, викладених у них, сторони тим самим засвідчили свою згоду та взяли на себе зобов?язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4.1 Договору сторони визначили ціну договору - майнових прав 1 кв.м. об'єкту нерухомості у розмірі 7 800, 00 гр., в тому числі ПДВ 20 % - 1 300, 00 гр.

Наказом відповідача №36 від 01 серпня 2017 року встановлена вартість 1 кв.м. житла в спірному будинку.

Підпунктами 4.4.1 та 4.4.2 Договору визначено обов»язки сторін договору в разі зменшення та збільшення площі квартири за результатами обмірів БТІ сплатити різницю за поточною ціною Об»єкта нерухомості на дату сплати.

Сторони в судовому засіданні не спростовували, що Об»єкт нерухомості на даний момент в експлуатацію не зданий, тобто позивач не набув права власності на проінвестоване ним житло.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-1858цс15 від 18 листопада 2015 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Відповідно до п.19 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року / з наступними змінами / до неринкових видів належать вартість заміщення, вартість відтворення, залишкова вартість заміщення (відтворення), вартість

у використанні, споживча вартість, вартість ліквідації, інвестиційна вартість, спеціальна вартість, ліквідаційна вартість, чиста вартість реалізації, оціночна вартість та інші види, порядок визначення яких встановлюється окремими національними стандартами.

Враховуючи викладене вище, умови укладеного між сторонами договору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування ринкових цін при оцінці майнових прав позивача на проінвестований ним об»єкт.

За таких обставин до стягнення з відповідача на користь позивача належить 51 012, 00 гр./ 6.54 х 7 800, 00 = 51 012, 00 гр./

Суд не знаходить підстав для задоволення решти вимог позивача, виходячи з настпного.

Звертаючись до суду, позивач вважає збитками понесені ним витрати по оренді житла протягом 34 місяців по 4500, 00 гр. щомісяця, щзо складає 153 000, 00 гр.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Пунктом 2.4 укладеного між сторонами договору був визначений запланований термін будівництва та введення його в експлуатацію.

При укладенні договору сторони не визначали відповідальності відповідача за порушення запланованих строків введення Об»єкту в експлуатацію.

З точки зору ст.22 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

За відсутністю хоча б одного з цих елементів цивільно - правова відповідальність не настає.

З врахуванням цих обставин суд вважає, що визначений позивачем розмір зобов'язань за договором оренди не є реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки не є втратами, яких він зазнав або які він зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Крім того, відповідно до ч.1ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частинами 1,2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до абз.2,4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року 18.12.2009 « Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають

застосуванню до даних правовідносин , а також правильно витлумачив ці норми.

Надавши до суду договір оренди житла від 01 грудня 2014 року позивач не зазначив, з якою метою даний договір був укладений, яким чином він пов»язаний з його діями по інвестиції житла, та чи вносилася ним плата за користування орендованим майном.

/ а.с.51 - 53 /

Крім того, позивачем не доведено наявності усіх визначених законом елементів, необхідних для відшкодування збитків, а тому підстави для задоволення вимог позивача в цій частині.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, відповідно до задоволеної частини вимог в розмірі 510, 12 гр. / 2 404.20 х 51 012.00 : 303 420,00 = 510.12 /

Керуючись ст.ст.3, 6, 15, 16,22.525-526, ч.ч.1,2 ст.623, 626-629,655, ч.2 ст.656 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ ФАРБИ Україна»/ 03110 м. Київ вул. Пироговського, 19 корп.6, / на користь ОСОБА_1 /02152 АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, ІН НОМЕР_1 / 51 012, 00 гр. та 510, 12 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 червня 2018 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва