КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3049/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/14543/18

06 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- БорисовоїО.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Чередніченко Н.П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київська область ОСОБА_5 про визнання недійсним державної реєстрації прав та їх обтяжень,-

в с т а н о в и в:

18 липня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області ОСОБА_5 про визнання недійсним державної реєстрації прав та їх обтяжень, в якому просив визнати недійсним з моменту вчинення державної реєстрації прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 40916977 від 02.05.2018 запису про реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 19 вересня 2008 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредитБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № MRTG-87, відповідно до якого йому було надано кредит в сумі 40 000,00 доларів США, зі сплатою 12% річних, комісії, неустойки та інших платежів. Відповідно до умов п. 1.3. кредитного договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання квартири АДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В той же день, між Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредитБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ним (ОСОБА_4) було укладено іпотечний договір № MRTG-87/S, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19 вересня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 5653.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов'язань за кредитним договором нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 19 вересня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Вказував на те, що 02 травня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства &q?ою;Цетр розвитку та інвестицій Васильківського району Київської області&q?цю; ОСОБА_5 було винесено рішення, відповідно до якого право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Посилаючись на те, що предмет іпотеки підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в якому встановлено заборону на відчуження без згоди власника нерухомого житлового майна, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань позичальника за споживчим кредитом, та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника, за умови, що у нього у власності не знаходиться інше нерухоме майно, загальна площа такого нерухомого майна не перевищує 140 кв.м. для квартири а тому рішення державного реєстратора є протиправним, прийняте з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Також, 28 липня 2018 року представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення заборони Публічному Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження та перереєстрації на інших власників права власності на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову зможе утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт та встановлено заборону Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження та перереєстрації на інших власників права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_7.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що викладені судом першої інстанції в ухвалі обґрунтування є помилковими, так як предметом позову є скасування рішення державного реєстратора, а не визнання права власності на об'єкт нерухомості. Право власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на нерухоме майно позивачем не оскаржується, а тому не має значення чи будуть здійснені банком або третіми особами будь-які дії стосовно цього майна, адже оскаржується виключно рішення державного реєстратора, а не право власності. Зазначав, що навіть у разі задоволення судом позову будь-які дії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» або третіх осіб ніяким чином не можуть ускладнити виконання рішення суду про скасування або не скасування рішення державного реєстратора.

Вказував на те, що вживши оскаржувані засоби забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув уваги не неспівмірність таких засобів предмету позову та обґрунтуванням позивача.

Звертав увагу суду на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено належних доказів та обставин, з якими суд першої інстанції пов'язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову та відповідні посилання чи обґрунтовані припущення про те, що невжиття вказаних засобів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Указом Президента України від 29 грудня 2018 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України &q?ля;Про судоустрій і статус суддів&q?их; суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &qu ш;Голос України&quАп; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті &q?ій;Голос України&quuo; № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду.

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_4, Державний реєстратор Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київська область ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства &q?йн;Центр розвитку та інвестицій Васильківського району &q?ля;Київська область ОСОБА_5 про визнання недійсним державної реєстрації прав та їх обтяжень, в якому просив визнати недійсним з моменту вчинення державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40916977 від 02.05.2018 про реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1.

28 липня 2018 року представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення заборони Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження та перереєстрації на інших власників права власності на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Постановляючи ухвалу про застосування заходів забезпечення позову, накладення арешту на квартиру та заборону іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 149,150 ЦПК України, зазначав, що вказані засоби забезпечення позову є співмірними з заявленими позовними вимогами, зазначав про наявність обставин, які свідчать про можливість утруднення або неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову та невжиття вказаних заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону, з наступних підстав.

Так відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства &qu/p;Центр розвитку та інвестицій Васильківського району&qut-; Київська область ОСОБА_5 про визнання недійсним з моменту вчинення державної реєстрації прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 40916977 від 02.05.2018 запису про реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру та забороною Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження та перереєстрації на інших власників права власності на квартиру, таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги про те, що предметом позову є скасування рішення державного реєстратора, а не визнання права власності на об'єкт нерухомості, а тому навіть у разі задоволення судом позову будь-які дії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» або третіх осіб ніяким чином не можуть ускладнити виконання рішення суду про скасування або не скасування рішення державного реєстратора, колегія суддів відхиляє, враховуючи наступне.

З позовної заяви ОСОБА_4 вбачаться, що предметом судового розгляду є визнання недійсним рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно (запис про право власності № 25982471 від 02.05.2018 р.)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» є протиправним, оскільки прийняте без врахування вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті», Закону України «Про іпотеку», та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зважаючи на підстави та обґрунтування заявлених позовних вимог, а також на те, що предметом спору є рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на квартиру, яка може бути відчужена до набрання рішенням законної сили, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження та перереєстрації на інших власників права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними позовним вимогам ОСОБА_4, колегія суддів вважає безпідставними, так як предметом спору є дії державного реєстратора щодо реєстрації права власності ПАТ &q?бґ; Укрсоцбанк&q?но; на передану ОСОБА_4 в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 і невжиття забезпечення позову у вигляді арешту квартири та заборони вчинення дій щодо відчуження та перереєстрації на інших власників права власності на вказану квартиру може призвести до зміни її власника та вчинення реєстратором дій щодо реєстрації права нового власника, що утруднить виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено належних доказів та обставин, з якими суд першої інстанції пов'язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову та відповідні посилання чи обґрунтовані припущення про те, що невжиття вказаних засобів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на таке.

З сукупного аналізу ст.ст. 149-150 ЦПК України вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_3залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2018 року.

Головуючий: Судді: