П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 755/386/18-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 05 грудня 2018 року

Повний текст постанови складено 06 грудня 2018 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач ОСОБА_2,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша»

третя особа ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого суддею Шевченко В.М. 08 червня 2018 року повний текст рішення виготовлено 08 червня 2018 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» третя особа, яка не заявляє позовних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

Справа №755/386/18-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/682/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суд з позовом до ПрАТ «СК «Перша» в якому просив стягнути страхове відшкодування в розмірі 35 058,37 грн., судові витрати пов'язані з наданням правничої допомоги, судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 640,00 грн, а також витрати на проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 1 400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03 серпня 2017 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 у м. Києві на перехресті вулиць Братиславська - Броварський проспект, керуючи автомобілем «DAF» державний номерний знак НОМЕР_4 з напівпричепом державний номерний знак НОМЕР_2, під час початку та зміни напрямку руху праворуч не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel» державний номерний знак НОМЕР_5, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 13.3 ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Провадження у справі відносно ОСОБА_4 закрито, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі ст. 38 КУпАП. Вказані обставини встановлені у постанові Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 748/2871/17.

10 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача ПАТ «СК Перша» з письмовою заявою про настання страхового випадку.

Вказував про те, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «DAF» ОСОБА_4 була застрахована у страховій компанія ПрАТ «СК Перша».

28 грудня 2017 року позивач звернувся по телефону про відшкодування заподіяної шкоди до ПрАТ «СК «Перша», проте чіткої відповіді надано не було, у тому числі і про виплату страхової суми.

У зв'язку з неприбуттям на протязі більше ніж 10 днів аварійного комісара ПрАТ «СК «Перша» та неповідомлення розміру шкоди заподіяної у зв'язку із пошкодженням автомобіля, позивач був змушений звернутися до суб'єкта оціночної діяльності СПД «ОСОБА_10 », яким складено висновок № 090/17 від 28 серпня 2017 року, відповідно до якого вартість заподіяної шкоди, завданої власнику автомобіля «Opel» в результаті ДТП становить 35058 грн. 37 коп.

У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань ПрАТ «СК «Перша», позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути заподіяну шкоду в розмірі 35058,37 грн.

Крім того, просив суд стягнути на його користь витрати понесені ним за проведення експертного товарознавчого дослідження в розмірі 1400 грн., витрати пов'язані з надання правничої допомоги, орієнтовна сума 6800 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «Перша», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення керувався нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які не були чинними на момент ухвалення рішення.

Крім того, в рішенні суду першої інстанції замовчується, що ДТП мало місце 03 серпня 2017 року та повідомлення ним, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про страховий випадок, а також надання відомостей про місцезнаходження його транспортного засобу та пошкодженого майна.

Крім того, вказував про те, що на час звернення із заявою про здійснення страхової виплати до відповідача - 10 серпня 2017 року, автомобіль перебував на штрафному майданчику Військового підрозділу, 8 в м. Києві, у зв'язку з чим розпоряджатися автомобілем він не міг.

Вважав, що неотримання ним листа відповідача 28 серпня 2018 року не є його обов'язком, так як був відсутній за місцем проживання, та не може бути підставою для обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Також, вказував про те, що аргументи про не надання ним, як позивачем, доказів своєчасного звернення до відповідача з повідомленням про настання ДТП є безпідставними, оскільки, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», такий обов'язок виник у водія застрахованого транспортного засобу, а не у нього.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2018 року було відкрито апеляційне провадження у справі.

27 липня 2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження цього суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Представник ПрАТ «СК «Перша» Дейнека О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, 03 серпня 2017 о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 у м. Києві на перехресті вулиць Братиславська - Броварський проспект, керуючи автомобілем «DAF» державний номерний знак НОМЕР_4 з напівпричепом державний номерний знак НОМЕР_2 під час початку та зміни напрямку руху праворуч не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel» державний номерний знак НОМЕР_5, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 13.3 ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження,чим порушив вимоги п.п. 13.1, 13.3 ПДР.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Провадження у справі відносно ОСОБА_4 закрито, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі ст. 38 КУпАП.

Вказані обставини встановлені у постанові Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 748/2871/17 (а.с. 45).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 при експлуатації транспортного засобу «DAF XF 105» державний номерний знак НОМЕР_4, станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена ПрАТ «СК «Перша» згідно із Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6381711, терміном дії з 07.04.2017 до 06.04.2018, із встановленням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у розмірі 200 000,00 грн, та за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн., розмір франшизи - 0 грн (а.с. 49).

10 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «Перша» із заявою-повідомленням про виплату страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 03 серпня 2017 року за участю забезпеченого ПАТ «СК «Перша» автомобіля «DAF XF 105», державний номерний знак НОМЕР_8, та належного ОСОБА_8 автомобіля «Opel Vektra», державний номерний знак НОМЕР_5 (а.с. 51).

Як убачається зі змісту, у заяві-повідомленні вказано, зокрема: дата та місце настання події, марка, модель, державний номер ТЗ страхувальника, обставини події, прізвище, ім'я по батькові та адреса особи, майну та здоров'ю якої завдано шкоду, - ОСОБА_8, а також дані щодо транспортного засобу - автомобіль «Opel Vektra», д.н.з НОМЕР_5перебуває на штраф майданчику, Військовий підрозділ, 8, м. Київ, досудове слідство проводить СВ Дніпровського ВП ГУНП в м. Києві, слідчий Гопанько О.М.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ПрАТ СК «Перша» не відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування. Натомість 28 серпня 2017 року ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , ПрАТ «СК «Перша» було надіслано листа з пропозицією надати страховій компанії для огляду пошкоджений транспортний засіб та документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди. Проте вказаний лист позивач не отримав, поштове відправлення було повернуто страховику.

Судом встановлено, що 15 серпня 2017 року позивач ОСОБА_2 надав пошкоджений транспортний засіб - автомобіль «Opel Vektra», днз НОМЕР_5, для огляду експерту-автотоварознавцю ОСОБА_10, що підтверджується актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 15 серпня 2017 року, місцем проведення якого визначено м. Бровари (а.с. 76).

ОСОБА_10 є суб'єктом оціночної діяльності, експертом-автотоварознавцем, йому присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення авто товарознавчих експертиз: свідоцтво НОМЕР_9, видане 14 грудня 2012 року Міністерством юстиції України, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_10, виданий 11 грудня 2015 року Фондом державного майна України, посвідчення про підвищення кваліфікації НОМЕР_11 від 25 вересня 2015року (а.с. 87).

28 серпня 2017 року ОСОБА_11 склав висновок № 090/17 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Opel Vektra», днз НОМЕР_5, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Vektra», днз НОМЕР_5, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, пошкодженого в ДТП складає 35 058,37 грн; вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля станом на день дослідження 15 серпня 2017 року в результаті його пошкодження при ДТП від 03 серпня 2017 року, складає - 35 058,37 грн. (а.с. 74-81).

Відповідно до Акту здачі-прийому наданих послуг від 29 серпня 2017 загальна вартість наданих послуг за експертне автотоварознавче дослідження автомобіля «Opel Vektra», днз НОМЕР_5, складає 1 400,00 грн., які ОСОБА_2 сплатив згідно із квитанцією прибуткового касового ордера від 15 серпня 2017 року № 090/17 (а.с.88).

Таким чином, позивач, звертаючись до суду за захистом свого порушеного права, на підтвердження розміру страхового відшкодування надав висновок від 28 серпня 2017 року № 090/17, складений суб'єктом оціночної діяльності, експертом-автотоварознавцем ОСОБА_11, який не є аварійним комісаром або експертом страхової компанії ПрАТ СК «Перша».

Як убачається з наданих позивачем письмових доказів, із дня подачі ОСОБА_2 до страхової компанії заяви-повідомлення - 10 серпня 2017 року, проведенням огляду транспортного засобу - 15 серпня 2017 року, та складенням висновку - 29 серпня 2017 року, не минуло десяти робочих днів, а проведення огляду та складення висновку здійснено без повідомлення та участі представника відповідача.

При цьому, із матеріалів справи, зокрема із заяви-повідомлення, наданого позивачем страховику, слідує, що місцем знаходження автомобіля станом 10 серпня 2017 року - день звернення до ПАТ СК «Перша», є штрафмайданчик, за адресою: Військовий підрозділ, 8, м. Київ, але 15 серпня 2017 - день складення акту огляду пошкодженого транспортного засобу, автомобіль «Opel Vektra», днз НОМЕР_5, вже перебував у м. Бровари (а.с. 76), про що ОСОБА_2 страхову компанію не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із вимогами ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Відповідно до приписів ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку, що кореспондується із положенням статті 3 Закону України «Про страхування».

За приписами ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування(подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування (ст. 8 Закону України «Про страхування»).

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком, відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Системний аналіз положень цього Закону дає підстави для висновку, що в момент укладення договору обов'язкового страхування страховик бере на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Разом з тим, відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Наведена норма матеріального права регулює порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком.

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

У разі оформлення працівниками відповідного підрозділу МВС України відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї (пункт 33.4 ст. 33 Закону).

У той же час обов'язок в сприянні страховику та МТСБУ у розслідуванні причин та обставин ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, визначена статтею 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Обов'язок страховика здійснити страхову виплату виникає при настанні страхового випадку за умови виконання страхувальником або особою, яка має право на отримання відшкодування, вимог законодавства, зокрема: письмово надати страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, подати страховику заяву про страхове відшкодування, сприяти йому в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, надати для огляду пошкоджений транспортний засіб або інше майно, а також наявні документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, позивач не надав автомобіль для огляду аварійному комісару або експерту страхової компанії ПрАТ СК «Перша», відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу, заяву про страхове відшкодування та інші дані щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього, в матеріалах справи наявне поштове повернення, яке свідчить про своєчасне надсилання страховиком на адресу ОСОБА_2 листа з пропозицією надати відповідні документи та пошкоджений транспортний засіб для огляду відповідачу, контактний номер телефону особи, яка буде присутня при огляді цього транспортного засобу з боку позивача, та інші дані (а.с. 112-114).

Однак надіслане поштове відправлення від 28 серпня 2017 року останній не отримав, але мав повну можливість отримати лист страхової компанії на поштовому відділенні, так як страховик відповідну кореспонденцію направив на зазначену позивачем адресу.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Тобто, в даному випадку строк виконання зобов'язання страховика за полісом ОСЦВВТЗ обумовлений спливом визначеного Законом строку після подачі заяви.

Таким чином, момент виконання зобов'язання страховика за полісом ОСЦВВТЗ (відповідача), що виникло внаслідок заподіяння шкоди при ДТП, і право вимоги, яке мав потерпілий (позивач), пов'язані із направленням останнім заяви в порядку п. 35.1 ст. 35 Закону.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач не звертався до відповідача (страховика) із заявою про сплату страхового відшкодування та відповідно не отримував відмову страховика у виплаті страхового відшкодування.

Отже, відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки, ОСОБА_2 при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення із ПрАТ СК «Перша» не надав доказів щодо звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування та відповідно не отримував відмову страховика у виплаті страхового відшкодування, кваліфікований представник ПАТ СК «Перша» не мав змоги оглянути пошкоджений транспортний засіб марки «Opel Vektra», державний номерний знак НОМЕР_5, місцезнаходження якого позивач не вказав відповідачу, а тому внаслідок такої процесуальної поведінки позивача страхова компанія не мала змоги встановити розмір страхового відшкодування, а проведення огляду пошкодженого автомобіля без участі представника страхової компанії було передчасним через відсутність відмови останнього щодо вчинення такої дії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий ґрунтується на вимогах закону.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що в рішенні суду першої інстанції замовчується, що ДТП мало місце 03 серпня 2017 року та повідомлення ним, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про страховий випадок, а також надання відомостей про місцезнаходження його транспортного засобу та пошкодженого майна, то вони відхиляються судом, як безпідставні виходячи з наступного.

Як убачається з мотивувальної частини рішення суду, судом першої інстанції встановлено, що 03 серпня 2017 о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 у м. Києві на перехресті вулиць Братиславська - Броварський проспект, керуючи автомобілем «DAF» державний номерний знак НОМЕР_4 з напівпричепом державний номерний знак НОМЕР_2 під час початку та зміни напрямку руху праворуч не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel» державний номерний знак НОМЕР_5, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 13.3 ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, судом встановлено, що із заяви-повідомлення, наданого позивачем страховику, слідує, що місцем знаходження автомобіля станом 10 серпня 2017 року - день звернення до ПрАТ СК «Перша», є штрафмайданчик, за адресою: Військовий підрозділ, 8. (а.с.133)

Також, не заслуговують на увагу та відхиляються судом доводи апеляційної скарги про те, що на час звернення із заявою про здійснення страхової виплати до відповідача - 10 серпня 2017 року, автомобіль перебував на штрафному майданчику Військового підрозділу, 8 в м. Києві, у зв'язку з чим розпоряджатися автомобілем він не міг, оскільки як убачається з матеріалів, 15 серпня 2017 - день складення акту огляду пошкодженого транспортного засобу, автомобіль «Opel Vektra», державний номерний знак НОМЕР_5, вже перебував у м. Бровари (а.с. 76), про що ОСОБА_2 страхову компанію не повідомив, а тому твердження щодо неможливості розпоряджатися автомобілем, є безпідставними.

Крім того, матеріали справи не містять заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування, відповідно до п. 35.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а містять лише заяву-повідомлення ОСОБА_13 про настання страхової події від 10 серпня 2018 року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову ОСОБА_2 до ПрАТ СК «Перша» є стягнення страхового відшкодування в сумі 35058 грн. 37 коп., у зв'язку з чим ціна позову у справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Матеріали справи не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (Levages Prestations Services v. France, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; Brualla Gomez De La Torre v. Spain, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів Київського апеляційного суду дійшла висновку, що постанова апеляційного суду не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Махлай

О.І.Шкоріна