Справа № 184/2125/18
Номер провадження 2/184/695/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Малашиної Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила користування ним та шляхом зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом та просить усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком №100 по вул. Шляховій в м. Покров Дніпропетровської області, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування ним та шляхом зняття з реєстрації в ньому.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що йому на праві власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу належить житловий будинок № 100 з надвірними спорудами по вул. Шляховій в м. Покров Дніпропетровської області. Відповідач є сином від першого шлюбу дружини позивача ОСОБА_3. який зареєстрований в якості члена їхньої сімї у вказаному вище будинку. Спочатку відповідач був зареєстрований в будинку позивача 26.12.2008 року. 15.08.2011 року останній був знятий з реєстрації, але 14.07.2014 року знову був зареєстрований в будинку позивача. Однак, фактично не проживає в будинку і не користується ним з 2009 року. Спочатку відповідач проживав у бабусі, потім орендував житло. Позивач неодноразово просив відповідача знятися з реєстрації , на що відповідач не заперечував, однак кожного разу посилався на брак часу. На сьогоднішній день та в подальшому позивач обмежений у праві на призначення житлової субсидії, обмежуються його права вільного володіння, користування та розпорядження майном.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Позивач пояснив, що йому на праві власності належить будинок №100 по вул. Шляховій в м. Покров. Відповідач є сином його дружини, він зареєстрований в якості члена їхньої сімї у вказаному будинку. Спочатку відповідач був зареєстрований в будинку позивача 26.12.2008 року. 15.08.2011 року останній був знятий з реєстрації, але 14.07.2014 року знову був зареєстрований в будинку позивача. Однак, фактично не проживає в будинку і не користується ним з 2009 року. Факт реєстрації порушує його права як власника будинку.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України та оголошеннями на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на ці обставини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, про що 05.12.2018 року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала.

Суд, заслухавши думку учасників справи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2ст.16 ЦК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу серії АЕР №231708 від 15.03.2002 року, (зареєстрований в реєстрі під номером 1440) ОСОБА_1 належить житловий будинок №100 по вул. Шляховій в м. Покров Дніпропетровської області. Державна реєстрація права власності вказаного будинку на імя позивача здійснена КП «МБТІ» м. Нікополь 29.03.2002 року (а.с.7).

Зазначене також підтверджується письмовою інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №147979387 від 04.12.2018 року, згідно якої позивач є одноособовим власником вищевказаного будинку.

Згідно домової книги для прописки громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Шляховій теперішня назва вулиці) в м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області , у зазначеному будинку зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.8-10).

На підставі Закону України «Про засудження комуністичного та націонал соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів» №1037 VIII від 17.03.2016 року місто Орджонікідзе перейменовано на місто Покров.

Згідно довідки виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №392 від 03.10.2018 року та про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб встановлено, що за адресою по вул. Шляховій, буд.100 м. Покров зареєстровані: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.11).

Актом від 04.10.2018 року про встановлення факту проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 у складі комісії (сусідів свідків) ОСОБА_7, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_8, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_9. проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_10, проведено обстеження факту проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7, внаслідок якого виявлено, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований по в ІНФОРМАЦІЯ_11, однак фактично з 2009 року не проживає в ньому (а.с.12).

Свідок ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_12, в судовому засіданні пояснила, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_13 приблизно років вісімнадцять. З позивачем вони сусіди. Позивач проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_14 років десять. Вони заселилися з дружиною та двома дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_2 на той час ходив до школи, ОСОБА_4 в садочок. Юра це дитина не спільна. Останній раз ОСОБА_2 бачила років два назад, до цього давно не бачила і після цього давно не бачила.

Свідок ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_15, пенсіонер, в судовому засіданні пояснив, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_16. З позивачем вони сусіди. Після смерті матері свідку дістався у спадок зазначений будинок, та в 2009 році він переїхав до нього. По сусідству жили позивач з дружиною та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Потім бачив лише ОСОБА_4 в цій родині. Юру (відповідача) років вісім не бачив, де він не знає.

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

В силу ст.391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.7 Закону України від 11грудня 2003року № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою.

Положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, суд вважає, що позивач, будучи власником житла, довів належними та допустимими доказами порушення його права на користування і розпорядження належним йому майном, а також створення відповідачем перешкод щодо здійснення ним цих законних прав, а тому таке право підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст. 405 ЦК України, шляхом позбавлення відповідача ОСОБА_2, який не проживає останні роки за вищезазначеною адресою, не має частки права власності на зазначений житловий будинок, не виконує зобовязання, передбачені абз.3 ст.156 та ст.177 ЖК України, права користування житловим будинком.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 81, 141, 265, 280-283, 289 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_17, до ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_18 про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила користування ним та шляхом зняття з реєстрації задовольнити.

Визнати ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_18, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №100 по вул. Шляховій в м. Покров Дніпропетровської області, знявши з реєстрації місце проживання останнього, зазначеного за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Шляхова, буд.100.

Стягнути з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, сплачений ним судовий збір в сумі 704 грн. 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 06.12.2018 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_12