_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6097/18
Провадження № 2-о/520/315/18
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

20.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси головуючий суддя Куриленко О.М.

за участю заявника ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали справи за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

21.05.2018 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт роботи ОСОБА_1 на ДП «Іллічівський морський торговельний порт» за посадою робочого по очищенню танків суден з під нафтопродуктів ПСЗ-4 з 01.12.1994 року по 08.01.2000 року за Списком № 1 повний робочий день.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, майже весь час працював в Державному підприємстві «Іллічівський морський торговельний порт», яке перейменоване в Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ».

Стверджує, що для призначення пенсії Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» йому видавалась довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.06.2009 року № 24, якою зазначено періоди роботи на посаді робочого по зачистці танків суден з під нафтопродуктів ПСЗ-4 з 28.01 1987 р. по 12.02.1987 p., з 22.03.1988 р. по 14.04.1988 р. та з 12.05.1988 р. по 01.12.1994 р.

А, відповідно до записів його трудової книжки з 12.05.1988 року він був переведений на посаду робочого по зачистці танків суден від нафтопродуктів ПСЗ-4 і на цій посаді він пропрацював до 07.01.2000 року. Вищевказана посада віднесена до Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03 .1994 р. № 162.

У зв'язку з тим, що ДП «Іллічівський морський торговельний порт» у довідці від 19.06.2009 року № 24 зазначив не весь період роботи, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 травня 2009 року по справі № 2-995/09, яке було частково змінено рішенням Апеляційного суду Одеської області від 01 вересня 2009 року по справі № 22ц-3456/09, зобов'язано Іллічівський морський торговельний порт видати ОСОБА_1 документи, які підтверджують трудовий стаж.

На виконання вищевказаного рішення суду ДП «Іллічівський морський торговельний порт» видав довідки від 19.01.2011 р. № 79-24/19 та від 04.03.2011 р. № 17-24/20, в яких зазначив, що він працював за посадою робочого по очищенню танків суден з під нафтопродуктів ПСЗ-4 з 01.12.1994 р. по 08.01.2000 р. і зайнятість становила неповний робочий день при цьому посилаючись на наказ № 245/л від 30.12.1994 p., який був визнаний незаконним стосовно ОСОБА_1 рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 вересня 2009 року по справі № 22ц-3456/09.

Окрім того, ДП «Іллічівський морський торговельний порт» як підстави видачі вищевказаних довідок зазначає наказ про затвердження атестації робочих місць № 481 від 28.08.1997 року.

У звязку з чим заявник звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 22.05.2018 року прийняла справу до свого провадження.

У судове засідання зявився заявник ОСОБА_1, вимоги підтримав, посилаючись на обставини? викладені в позові.

Представник зацікавленої особи Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» - ОСОБА_2 вважав за необхідним залишити заяву без розгляду, вказуючи на те, що даний спір є спором про право заявника на пенсію та не може бути розглянутий в окремому провадженні.

Представник зацікавленої особи Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду відзив, та просив розглянути справу за відсутності представника управління.

Обговоривши заявлене клопотання, заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, з точки зору даної норми закону та ст.315 ЦПК України юридичний факт в порядку окремого провадження може бути встановлено, якщо він тягне виникнення безспірного права

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в Державному підприємстві «Іллічівський морський торговельний порт», яке перейменоване в Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», на теперішній час досяг пенсійного віку.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах

Абзацом 1 п. 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено «Порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

У відповідності до п. 1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати.

Особі, яка до і після 1992 року працювала на роботах, передбачених Списком №1 та Списком №2, пенсія призначається відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного та обєктивного розгляду усіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже з позовної заяви та матеріалів справи вбачається спір про право, а саме: право заявника на отримання пенсії за Списком № 1.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Виходячи з цих обставин та наявності між сторонами спору про право, дана справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України№5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В п.5 даної постанови зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов'язаний з'ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи даної категорії розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов'язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов'язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

У звязку з вищевикладеним суд дійшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення необхідно залишити без розгляду, розяснивши йому право звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст.293, 315 Цивільного процесуального кодексу України,суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право подати позов на загальних підставах.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст ухвали складено 20 червня 2018 року