ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/89/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А. за участі: боржника ОСОБА_2, представника відділу державної виконавчої служби Спектор М.О., представника стягувача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу боржника ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ у виконавчому провадженні № 53626870,

В С Т А Н О В И В:

07.12.2017 боржник ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, боржник) звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 53626870.

Скарга обгрунтована такими обставинами. 01.11.2017 державний виконавець на підставі положень ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про розшук його автомобіля. Незважаючи на те, що він неодноразово, усно та письмово, повідомляв державного виконавця про місцезнаходження його автомобіля, державний виконавець не зняв автомобіль з розшуку. В подальшому він звернувся до начальника відділу з проханням зняти автомобіль з розшуку, але до цього часу автомобіль з розшуку не знято.

З урахуванням змін, внесених в судовому засіданні, боржник просив: визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу щодо здійснення контролю за діями державного виконавця щодо зняття автомобіля з розшуку; зобов'язати начальника відділу здійснити контроль за діями державного виконавця щодо зняття автомобіля з розшуку; зобов'язати начальника відділу скасувати постанову про розшук майна (автомобіля) від 01.11.2017.

Ухвалою від 19.02.2018 (протокольною) суд відмовив у прийнятті до розгляду чергової заяви боржника про збільшення вимог скарги (датованої 09.02.2018), у зв'язку з чим скарга розглядається за вимогами боржника, поданими станом на 30.01.2018.

В судовому засіданні боржник скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Суд встановив, що ОСОБА_5 звільнений з посади начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, а тому залучив до участі у справі представника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Спектор М.О., уповноважену на представництво згідно з довіреністю в.о. начальника відділу ОСОБА_6 від 03.01.2018.

Спектор М.О. вважала скаргу боржника необґрунтованою пославшись на те, що постанова державного виконавця про розшук майна боржника була винесена в межах його повноважень згідно із законом, а тому у начальника відділу не було підстав її скасовувати.

Представник стягувача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вимог скарги вказавши, що боржник систематично зловживає своїми правами, свідомо створюючи підстави для оскарження дій посадових осіб органу державної виконавчої служби з метою подачі позовів про відшкодування шкоди. За міркуванням представника стягувача постановою державного виконавця про розшук майна боржника його права не порушені, оскільки рішення суду боржником не виконується, а відтак державний виконавець вправі вживати будь-які заходи, спрямовані на примусове виконання рішення. Ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» надає начальнику відділу право скасовувати незаконні постанови державних виконавців, проте постанова про розшук майна боржника винесена відповідно до вимог закону, вона ніким не скасована і є чинною.

Заслухавши боржника, представника відділу, представника стягувача, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд встановив такі обставини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2016, частково зміненого рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.02.2017, з ОСОБА_2 на користь ОСББ Кут» стягнута заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, інфляційні втрати, три проценти річних та судові витрати в загальному розмірі 26 039,19 грн.

17.03.2017 за вказаним рішенням судом було видано виконавчий лист, який був поданий стягувачем на примусове виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ.

До заяви про відкриття виконавчого провадження представник стягувача додав, зокрема, витяг з автоматизованої інформаційно-пошукової системи ВРЕР-7 УДАІ в м. Києві, згідно з даними якого за боржником ОСОБА_2 зареєстровано на праві власності автомобіль Chevrolet Epica, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1.

Постановою від 27.03.2017 державний виконавець відкрив виконавче провадження № 53626870, поклав на боржника обов'язок подати декларацію про доходи і майно та попередив боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 на порушення вимог п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» не подав виконавцю декларацію про доходи та майно.

13.04.2017 за заявою боржника державний виконавець виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 29.03.2017 про відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення судів та зупинення виконання рішення.

У зв'язку з відхиленням касаційної скарги ОСОБА_2 постановою державного виконавця від 10.08.2017 виконавче провадження було поновлене.

Цієї ж дати державний виконавець виніс постанови про арешт рухомого майна боржника та грошових коштів, що містяться на його рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», про наявність яких у боржника державного виконавця повідомив стягувач.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що впродовж серпня - листопада 2017 державний виконавець вживав заходів щодо відшукання майна та коштів боржника в банківських установах, проте згідно з отриманою інформацією в ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунку боржника знаходиться лише 2 047,83 грн., а рахунків боржника в інших банках встановити не вдалося.

27.10.2017 представник стягувача звернувся до державного виконавця із заявою про звернення стягнення на майно боржника - автомобіль Chevrolet Epica, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1.

01.11.2017 державний виконавець виніс постанову про оголошення в розшук зазначеного автомобіля.

28.11.2017 боржник ОСОБА_2 подав державному виконавцю Белану І.В. та начальнику Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ОСОБА_5 заяви про зняття автомобіля з розшуку вказуючи, що належний йому автомобіль стоїть у дворі будинку, а отже необхідності у його розшуку немає.

Даючи оцінку доводам скарги про неправомірність бездіяльності начальника відділу державної виконавчої служби, суд керується відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписом ст. 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов'язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об'єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 18 Закону № 1404-VIII зобов'язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ст. 48 Закону № 1404-VIII).

Судом встановлено, що проведеною державним виконавцем у відповідності з положеннями Закону № 1404-VIII перевіркою майнового стану боржника ОСОБА_2 не було виявлено грошових коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача,на які звертається стягнення в першу чергу.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону № 1404-VIII у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Аналіз вищенаведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що оголошення розшуку транспортного засобу боржника відноситься до дискреційних повноважень виконавця. Такий захід виконавець може застосувати з метою забезпечення реального виконання рішенняу разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Оскільки виконання постанови виконавця про розшук транспортного засобу боржника покладається на органи поліції, підставами для припинення розшуку може бути відповідне повідомлення поліції про затримання транспортного засобу або добровільне надання боржником іншого майна, достатнього для повного задоволення вимог стягувача.

За приписами ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відтак закон взагалі не надає боржнику права на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.Право боржника вимагати від виконавця або начальника відділу виконавчої служби зняти майно з розшуку закон також не передбачає.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що постанова про розшук транспортного засобу боржника винесена державним виконавцем правомірно, в межах його повноважень та при наявності до того законних підстав, порушень в діях начальника відділу виконавчої служби суд не вбачає і відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_2 внаслідок її необґрунтованості.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ у виконавчому провадженні № 53626870 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 16 березня 2018 р.

Суддя: