ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2263/15 Номер провадження 22-ц/814/422/18Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

06 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лубенського міськрайоннього суду полтавської області від 07 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору кредиту недійсним та невиконаним,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства Комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Приватбанк» про визнання договору кредиту недійсним та невиконаним, посилаючись на те, що ним 05 вересня 2007 року було укладено з відповідачем договір споживчого кредиту №SAMDN2148. Кредит надавався шляхом відкриття кредитної картки з лімітом 50 000 грн. Вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» було порушено його права, як споживача фінансових послуг, а саме перед укладенням договору про надання споживчого кредиту №SAMDN2148 від 05 вересня 2007 року ПАТ «Приватбанк» не надав йому попередню інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Вважає, що відповідач ввів його в оману (шляхом замовчення) щодо реальних умов кредитування, орієнтовної сукупної вартості кредиту, а тому кредитний договір №SAMDN2148 від 05 вересня 2007 року може бути визнаний недійсним на підставі ст. 230 ЦК України.

26 січня 2016 року ОСОБА_2 подав заяву про зміни до позовної заяви в якій зазначив, що згідно п. 1.1 кредитного договору №SAMDN2148 від 05 вересня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувалось видати йому кредит, шляхом надання ліміту 15 000,00 грн., з базовою процентною ставкою 1,9% в місяць. Порушуючи умови укладеного кредитного договору відповідач не видав вказаної суми в межах ліміту, як це передбачалось кредитним договором. Жодним чином ці кошти ним не були отримані, користування ним кредитними коштами відбулося у межах сум, які він сам вносив до своєї картки. У зв'язку з тим, що гроші у межах суми зазначеної п. 1.1 кредитного договору №SAMDN2148 від 05 вересня 2007 року не були ним отримані вважає даний кредитний договір не виконаним.

Просив постановити рішення, яким визнати кредитний договір №SAMDN2148 від 05 вересня 2007 року укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» недійсним та не виконаним.

Рішенням Лубенського міськрайоннього суду Полтавської області від 07 травня 2018 рокув задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору кредиту недійсним та не виконаним відмовлено.

Непогодившись з рішенням суду першої інстанції його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 Посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неналежне дослідження матеріалів та невідповідність висновків суду обставин справи просив рішення суду скасувати та задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року відкрито провадження по даній справі та в подальшому ухвалою від 16 листопада 2018 року справу призначено до розгляду.

Проте, колегії суддів стало відомо, що ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року справу № 754/13763/15-ц касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

При цьому, у вказаній справі Верховний Суд виходив із того, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема, й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Обставини якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та апеляційну скаргу безпосередньо стосуються питань, що стали підставою зупинення провадження по справі № 754/13763/15-ц.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи, що правова позиція щодо правового статусу Умов та Правил надання банком кредиту, врахування чи не врахування підпису в анкеті-заяві щодо ознайомлення з Умовами та правилами, можуть вплинути на вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись ст.ст. 252 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження по справ до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: Т.В. Одринська

О.О. Панченко