Провадження № 2/521/4371/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП та просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 154270,18 грн., витрати повязані з проведенням оцінки матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 1400 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та понесені судові витрати в розмірі 1656,71 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.06.2018 року ОСОБА_2 рухаючись по вулиці Грушевского, 39 у м. Одеса, керуючи легковим автомобілем марки Хонда, державний номерний знак 64094ОК, не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобілем, виїхавши на швидкості на зустрічну смугу, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який на праві власності належить позивачу. Відповідно до Звіту №180628 від 10.07.2018 р. про оцінку автомобіля НОМЕР_2 розмір завданих матеріальних збитків в зв'язку пошкодженням автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 154270,18 грн., для визначення розміру завданих йому матеріальних збитків, було пронесено витрати у розмірі 1400 грн. 10.07.2018 р. постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/10977/18 було визнано винним відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна. Моральну шкоду оцінює у розмірі 10000 грн. За даних обставин позивач вимушений був звернутися до суду із зазначеними позовними вимогами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти заявлених сум, що вказані позивачем в його позовній заяві, надавши відзив на позовну заяву, зазначивши, що вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди в зазначеному позивачем розмірі визнає, однак не погоджується з сумою моральної шкоди в розмірі 10000 грн., визнає дану вимогу частково в меншому розмірі, а саме в розмірі 2000 грн. Також відповідач зазначав, що після скоєння ДТП запропонував позивачеві одразу 1000 дол. США, з подальшим відшкодуванням частинами, однак він відмовився, оскільки хотів 5000 дол. США одноразово, та в той час в нього такої суми не було.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами в їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 14 червня 2018 року ОСОБА_2 рухаючись по вулиці Грушевского, 39 у м. Одеса, керуючи легковим автомобілем марки Хонда, державний номерний знак 64094ОК, не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобілем, виїхавши на швидкості на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 51)

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 23.07.2018р. (а.с. 51)

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 являється ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 12)

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 6 Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 4 вищезазначеної постанови, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Відповідно до звіту № 180628 від 10.07.2018 року про оцінку автомобіля НОМЕР_2, НОМЕР_3, який належить позивачу, складає 154270,18 грн. (а.с. 13-20)

Суд зазначає, що з вищезазначеною сумою матеріального збитку відповідач погодився.

Що стосується стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Компенсація моральної шкоди - це вчинення стосовно особи, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загальносоціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів і процесів, викликаних внаслідок цього порушення - приниженням оцінки її гідності.

Право на компенсацію моральної шкоди - це можливість особи, котрій заподіяно таку шкоду внаслідок порушення її загальносоціальних (природних) прав чи свобод, вимагати від порушника його обов'язку вчинити певні дії, спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів та процесів, викликаних (внаслідок цього порушення) приниженням оцінки її гідності; а також її можливості звернутися, в разі потреби, до компетентних національних чи міжнародних органів щодо примусового забезпечення виконання зазначеного обов'язку.

Як передбачено ч.5 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Внаслідок ДТП позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням його автомобіля, неможливість експлуатації автомобіля за власними потребами, що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних і необхідних для неї умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивачки та потребували від неї додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності.

На підставі викладеного, з урахування принципу справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з урахуванням заперечень відповідача та визнання ним частини позовних вимог.

Відповідно до норм ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов'язані із проведенням експертизи.

Позивачем документально підтверджено понесення витрат на проведення експертизи в розмірі 1400 грн., крім того позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1656,71 грн., що в загальному становить 3056,71 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187,1187, 1194 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, паспорт серії КМ 978193, виданий 29.09.2015р. Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, зареєстрований: 65031, м. Одеса, вул. 2-га Виноградна, 23) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, паспорт серії НС098659, виданий 25.05.1996 р. Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, зареєстрований: 65005, АДРЕСА_1) матеріальну шкоду в розмірі 154270 (сто пятдесят чотири тисячі двісті сімдесят) грн. 18 коп., моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, паспорт серії КМ 978193, виданий 29.09.2015р. Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, зареєстрований: 65031, м. Одеса, вул. 2-га Виноградна, 23) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, паспорт серії НС098659, виданий 25.05.1996 р. Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, зареєстрований: 65005, АДРЕСА_1) судові витрати в розмірі 3056 (три тисячі пятдесят шість) грн. 71 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН