Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/2597/18 Головуючий у 1 інстанції Вірченко О.М.
Провадження № 22-ц/778/2391/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Крилової О.В.

за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Істейт» на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Істейт», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання додаткового договору та договору іпотеки недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Прайм Істейт», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання додаткового договору та договору іпотеки недійсним.

Одночасно позивачем до суду подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке на праві власності належить ОСОБА_3 Заявником зазначено, що на теперішній час існує ризик того, що за заявою відповідача по справі на підставі договору, який оскаржується в судовому порядку, позивач може бути позбавлений права власності на своє майно. Також зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог про визнання договору недійсним. З метою забезпечення можливості реального виконання та недопущення порушення прав позивача просив накласти арешт (заборону відчуження) на належне йому нежитлове приміщення.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке на праві власності належить ОСОБА_3

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді ТОВ «Прайм Істейт» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу судді скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суддя посилаючись на необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. те, оскільки в суді вирішується спір про визнання додаткового договору до договору іпотеки недійсним.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам, зазначеним в ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплати відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати принципу змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскаржувана ухвала про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення була постановлена судом з метою заборони ТОВ «пройм Істейт» звертати стягнення на вказане майно, шляхом реєстрації права власності на вказане майно.

Проте, судом першої інстанції не було з'ясовано, що відповідачем на час її постановлення вже було звернуте стягнення на вказане приміщення, шляхом реєстрації права власності та з 17.04.2018р. вказане приміщення належить відповідачу, а не позивачу.

Таким чином, суд першої інстанції при прийнятті рішення за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову не врахував вимог цивільного процесуального закону в тому, що приміщення, на яке накладено арешт, належить не позивачу, а відповідачу. Крім того, спірне приміщення належить відповідачу ТОВ «Прайм Істейт» з 17.04.2018р., а позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом 19.04.2018р.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали допущені порушення норм процесуального права, ухвала судді підлягає скасуванню в порядку ст.376 ЦПК України, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Істейт» в особі адвоката Петрова Георгія Михайловича задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2018 року у цій справі скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: