Справа № 175/1747/18
Провадження № 2/175/558/18
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2018 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, (колишнє смт Кіровське), вул. Дніпрова, буд. 47), а саме:

накласти арешт на житловий будинок А загальною площею 128,9 кв.м., житловою 51,7 кв.м., матеріал стін цегла; а відкр. веранда; Б гараж; В сарай; з.я. - зливна яма; № 1-3 споруди, Г -вбиральня, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Обухівка (колишнє смт. Кіровське), вул. Дніпрова, буд. 47.

Обґрунтовує необхідність забезпечити зазначений позов тим, що відповідач може продати спірно нажитий житловий будинок, так як на сьогоднішній день він вже без згоди позивача продав гараж та автомобіль з причепом, які були придбані за рахунок спільних коштів під час перебування у шлюбі. У зв'язку з цим є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки Відповідач за час розгляду справи може дійсно відчужити житловий будинок, який підлягає поділу, як майно придбане подружжям за спільні кошти під час шлюбу. З метою недопущення негативних наслідків, до завершення розгляду справи по суті необхідно забезпечити позов накладенням арешту на вищезазначений житловий будинок, який зареєстрований за Відповідачем, але є спільним майном подружжя (Позивачки та Відповідача) та підлягає поділу.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, у відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права, яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчився зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При визначенні виду забезпечення позову, суд керується співмірністю виду забезпечення позову до заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 151-153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок А загальною площею 128,9 кв.м., житловою 51,7 кв.м., матеріал стін цегла; а відкр. веранда; Б гараж; В сарай; з.я. - зливна яма; № 1-3 споруди, Г -вбиральня, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Обухівка (колишнє смт. Кіровське), вул. Дніпрова, буд. 47.

Копію ухвали направити для відома ОСОБА_1, ОСОБА_2, для вжиття відповідних заходів: Відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ Дніпропетровської області (вул. Теплична, №2, смт. Слобожанське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області).

Строк предявлення ухвали до виконання - три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.М. Новік