Справа № 482/1997/17
Провадження № 2/482/819/2017
15 січня 2018 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Баранкевич В.О.,
секретаря судового засідання Андрусенко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
22 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Вказала, що 26 червня 2015 року вона разом з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Мелеузовського району та м. Мелеуз Державного комітету Республіки Башкортостан по справам юстиції Російської Федерації.
Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач вказала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися більше двох років тому, у звязку з чим подружні стосунки між ними в подальшому не можливі.
Позивач в судове засідання не зявилася, але в позовній заяві вказала, що просить суд справу розглядати за її відсутності та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Мазаєва».
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.
Згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи 26 червня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Мелеузовського району та м. Мелеуз Державного комітету Республіки Башкортостан по справам юстиції Російської Федерації, (актовий запис № 232), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АР № 725497.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.
Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, сторони більше двох років не проживають разом, а тому шлюбні відносини між ними фактично припинені.
Відповідач позовні вимоги визнав.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України.
Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України).
Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
На підставі викладеного та згідно зі ст.ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача.
За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами розірванню.
Клопотання позивача про залишення їй, після розірвання шлюбу, прізвища «Мазаєва» підлягає задоволенню.
В силу ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб зареєстрований у відділі РАЦС Мелеузовського району та м. Мелеуз Державного комітету Республіки Башкортостан по справам юстиції Російської Федерації 26.06.2015 року, актовий запис № 232, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.
Залишити ОСОБА_1, після розірвання шлюбу, прізвище «Мазаєва».
Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 640,00 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.