Провадження №2/760/165/18
Справа №760/9623/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Усатової І.А.
при секретарі Ковальської К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗІ КРЕДИТ" до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за кредитним договором,
У червні 2017 року ТОВ «ІЗІ Кредит» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договром.
Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 21.04.2016 між ТОВ «ІЗІ Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 154418, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 218% річних, терміном на 13 місяців. Оскільки, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 978 грн. 47 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп.
Ухвалою судді від 04 липня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином у порядку, визначеному ст. 130 ЦПК України.
Про причину неявки суд до відома не поставив.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку сторони позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 21.04.2016 між ТОВ «ІЗІ Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 154418, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 218% річних, терміном на 13 місяців.
Відповідно до п.п 12.1, 12.2 Кредитного договору, якщо позичальник не сплатив щотижневий платіж в день настання його належної сплати, визначеної Графіком платежів, то починаючи з 31-го календарного дня від дати його належної сплати він повинен додатково до простроченого платежу виплатити кредитодавцю неустойку в розмірі 300 грн. за кожні 30 календарних днів прострочення. Строк нарахування неустойки не може бути більшим строку кредиту, але в будь-якому випадку розмір нарахованої неустойки не повинен перевищувати 1 500 грн.
ТОВ «ІЗІ Кредит» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в 5 000 грн.
ОСОБА_1 скористався кредитними коштами та в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
Таким чином, згідно наданого позивачем розрахунку, на момент подання позовної заяви, заборгованість відповідача за кредитом складає 13 780 грн. 33 коп., з яких: заборгованість з повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом - 12 280 грн. 33 коп., неустойка - 1 500 грн.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача.
Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 76-81 ЦПК України відповідачем не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 614, 624, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.А. Усатова