Справа № 310/2230/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Димової Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача- Рунчевої Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивує тим, що він уклав 12.09.2012 року договір позики з ОСОБА_3, п.1 якого передбачено, що він передав, а відповідач прийняв у власність грошові кошти у розмірі 250 000 грн., які ОСОБА_3 зобов'язалася повернути наступним чином: з 12.09.2012 року по 12.09.2013 року - 150 тисяч гривень; з 12.09.2013 року по 12.09.2014 року - 25 тисяч гривень; з 12.09.2014 року по 12.09.2015 року - 25 тисяч гривень; з 12.09.2015 року по 12.09.2016 року - 25 тисяч гривень; з 12.09.2016 року по 12.09.2017 року - 25 тисяч гривень.

Вказаний договір ОСОБА_3 було виконано частково, а саме 13.02.2014 року було сплачено 5000 доларів США, що за курсом 7,993 гривен за 1 долар США, склало 39965 гривень, а решта суми боргу сплачена не була. Позивач вказав, що залишок боргу складає - 210 035, 00 грн.

Зобов'язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 виникло на підставі договору позики від 12.09.2012 року, при цьому в договорі вказані строки погашення позики частками і саме зі строку кожного платежу йде нарахування індексу інфляції та 3% річних.

Позивач зазначив, що всього:сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 13.09.2013 року по 27.01.2018 року складає 20 068,63 грн., а загальна сума втрат від знецінення грошових коштів ОСОБА_1 склали 204870,01 грн (184 801,38 грн. +20 068,63 грн.) .

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_4 перед позивачем складає 210 035 гривень (за договором позики), а також 204 870,01 (3% річних та інфляційні втрати), а всього суму коштів у розмірі - 414 905,01 гривень.

Позивач вказав, що 26.01.2018 року на адресу відповідача була направлена вимога, яка залишилася без розгляду та реагування.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги, викладені в позовній заяві у повному обсязі, надали судові пояснення, аналогічні, викладеним у позові.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

Суд, заслухав позивача, його представника, відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що між сторонами по справі 12.09.2012 року було укладено договір позики.

Згідно п.1 зазначеного договору позики, позикодавець- позивач по справі передав, а позичальник відповідач по справі прийняв у власність грошові кошти в сумі 250 000 грн., які відповідач зобов'язався повернути наступним чином: з 12.09.2012 року по 12.09.2013 року - 150 тисяч гривень; з 12.09.2013 року по 12.09.2014 року - 25 тисяч гривень; з 12.09.2014 року по 12.09.2015 року - 25 тисяч гривень; з 12.09.2015 року по 12.09.2016 року - 25 тисяч гривень; з 12.09.2016 року по 12.09.2017 року - 25 тисяч гривень.

З»ясовано, що вказаний договір ОСОБА_3 було виконано частково, а саме 13.02.2014 року було сплачено 5000 доларів США, що по курсу вересня 2012 року (7,993 гривен = 1 долар США) склало 39965 гривень, решта суми боргу сплачена не була як слід, а залишок складає - 210 035, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовіднсини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 та п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового

зобов"язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що зобов'язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 виникло на підставі договору позики від 12.09.2012 року, при цьому в договорі вказані строки погашення позики частками і саме зі строку кожного платежу має нарахуватися індеку інфляції та 3% річних.

Встановлено, що сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 13.09.2013 року по 27.01.2018 року складає 20 068,63 грн., а, отже, загальна сума втрат від знецінення грошових коштів ОСОБА_1 склали 184 801,38 +20 068,63=204870,01 гривень; загальний розмір заборгованості складає 210 035 гривень (за договором позики), а також 204 870,01 (3% річних та інфляційні втрати) = 414 905,01 гривень.

Позивачем судові наданий розрахунок 3 % річних та інфляційних витрат, який виконаний відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд взяв його до уваги.

Крім того, відповідачем не надано належних письмових доказів, які б спростовували розрахунок, наданий позивачем.

Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 12.09.2012 року у розмірі 414905 (чотириста чотирнадцять тисяч дев»ятсот п»ять гривень), 01 копійку, що складається з суми основної заборгованості у розмірі 210035,00 грн., трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення у розмірі 20068,63 грн, індексу інфляції за час прострочення сплати суми боргу у розмірі 184801,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4149 (чотири тисячі сто сорок дев»ять гривень) ,07 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

Позивач ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст рішення суду складено 06 грудня 2018 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_5