Справа № 296/6882/18
УХВАЛА

Іменем України

"06" серпня 2018 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Рожкова О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, про зняття арешту з майна , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт, накладений на підставі постанови слідчого СВ Житомирського МВ Гонгало Р.Б. від 11.07.2005 року на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло належить ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що про наявність накладеного арешту на майно після смерті брата ОСОБА_3 йому стало відомо під час оформлення спадщини. Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 30.12.2005 по кримінальній справі №1-34/07 ОСОБА_3 визнано винним та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На даний час судимість погашена. Враховуючи, що відпала правова підстава в застосуванні арешту, просить позов задовольнити.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів позову та викладених в ньому обставин вбачається, що оскаржуваний позивачем арешт на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 накладений постановою слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області Гонгало Р.Б.

Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 30.12.2005 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст..186 ч.2 КК України та призначено йому за цим законом покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Згідно (п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України 1960 року) постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Порядок скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, передбачений ст. 174 КПК України. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Крім того, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення за кримінальним провадженням, яким закінчується судовий розгляд, вирішує й питання про скасування арешту майна.

Позиція щодо питання про зняття накладеного за кримінальним провадженням арешту не має вирішуватися в рамках цивільного судочинства, викладена й у п. 1 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року за № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Зокрема, відповідно до п. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, питання про накладення та зняття арешту за кримінальним провадженням має вирішуватися саме в рамках такого провадження, зокрема законність накладення арешту в рамках кримінальної справи (провадження), або наявність чи відсутність підстав для зняття такого арешту, не відноситься до компетенції суду в порядку цивільного судочинства. Суд при розгляді цивільної справи не може приймати з цього приводу рішення по суті питання (навіть й про відмову у задоволенні позову), оскільки таке рішення передбачає оцінку питань поза межами компетенції суду в рамках цивільного судочинства.

Якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя при вирішенні питання про відкриття провадження по справі відмовляє у такому відкритті (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Зважаючи на наведені положення встановлено наявність підстав для відмови у відкритті провадження по справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та роз'яснити позивачу, що розгляд таких питань має здійснюватися в порядку виконання судових рішень за правилами, встановленими КПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про зняття арешту з майна.

Ухвала суду набирає законної сили після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. С. Рожкова