Справа № 182/5704/18
Провадження № 2/0182/2965/2018
07.12.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Рунчевої О.В.
секретаря - Нагаєвої Н. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-
Позивачі 07.08.2018 року звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
28 вересня 2017 року о 17.00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_2, належного їй, ОСОБА_2 на праві приватної власності з 19.02.2009 року .
Під час дорожньо-транспортної пригоди за кермом її автомобіля НОМЕР_3 була ОСОБА_5
ОСОБА_1, згідно технічного паспорту на автомобіль, має право керувати транспортним засобом ОСОБА_4 Матіз АЕ 4221 СТ.
Постановою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 01.12.2017 року по справі № 182/5788/17, провадження № 3/660/475/17, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення ПДР.
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди її, ОСОБА_2, автомобіль отримав механічні пошкодження.
Матеріальна шкода, завдана їй, як власнику автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 7378, 80 грн., що підтверджується Висновком Автотоварознавчого дослідження Спеціаліста № 399 від 08.02.2018 року.
Крім того, за послуги зі складання авто товарознавчого дослідження від 08.02.2018 року ОСОБА_2 сплатила 550,00 грн., що підтверджується квитанцією № 399/1 від 08.02.2018 року.
16.02.2018 року ОСОБА_1 письмово звернулася до відповідача з проханням відшкодувати завдану шкоду добровільно, але безрезультатно.
Їм, позивачам, невідомо, чи цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у будь-якій страховій компанії.
Таким чином, вона, ОСОБА_2 вважає, що матеріальна шкода, завдана її автомобілю в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 7378,80 грн. має бути примусово стягнута на її користь з відповідача ОСОБА_3 як винного у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того, позивач ОСОБА_1 вважає, що протиправними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в наступному.
Так, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, ОСОБА_3, вона, ОСОБА_1 була за кермом автомобіля НОМЕР_3 та була вагітною. Тому відповідачем було спричинено їй моральні та фізичні страждання, які виразилися в тому, що після зазначеної дорожньо-транспортної пригоди вона пережила нервове потрясіння, турбувалася не тільки за стан свого здоровя, але і за стан здоровя дитини, яку вона носила, в неї погіршився сон, фізичний стан, виникли інтенсивні переживання та страждання психологічно-травмуючого характеру. Розмір завданої моральної шкоди оцінила у 5000 грн. 00 коп., яку просить стягнути на її користь з відповідача.
На підставі викладеного позивачі просять суд стягнути з відповідача на її, ОСОБА_2, користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 7378, 80 грн. та вартість послуги зі складання авто товарознавчого дослідження у розмірі 550,00 грн.; стягнути з відповідача на її, ОСОБА_1 користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; стягнути судові витрати з позивача.
Ухвалою про відкриття провадження від 31.10.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.
До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 29). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Оцінивши наявні у матеріалах справи докази кожен окремо та у їх сукупності, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що 28 вересня 2017 року о 17.00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_2, належного ОСОБА_2 на праві приватної власності з 19.02.2009 року.
Під час дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля НОМЕР_4 була ОСОБА_5, яка, згідно технічного паспорту на автомобіль, має право керувати транспортним засобом ОСОБА_4 Матіз АЕ 4221 СТ. (а.с. 21).
Постановою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 01.12.2017 року по справі № 182/5788/17, провадження № 3/660/475/17, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення ПДР (а.с. 20).
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу ОСОБА_2, автомобіль отримав механічні пошкодження.
Згідно висновку Автотоварознавчого дослідження Спеціаліста № 399 від 08.02.2018 року, сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_5, на дату оцінки 08.02.2018 року складає 7378,80 грн. (а.с. 8-17).
Згідно квитанції № 399/1 від 08.02.2018 року ОСОБА_2 за послуги з визначення розміру завданої матеріальної шкоди було сплачено 550 грн. (а.с. 7).
16.02.2018 року ОСОБА_1 письмово звернулася до відповідача з проханням відшкодувати завдану шкоду добровільно (а.с. 18), але безрезультатно.
Таким чином, ОСОБА_2 як власнику автомобіля НОМЕР_5 в наслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача ОСОБА_3, була завдана матеріальна шкода у розмірі 7378,80 грн., яка підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, тому суд приходить до висновку , що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також підлягає до стягнення з відповідача сума у розмірі 550 грн., сплачена ОСОБА_2 за послуги з визначення розміру завданої матеріальної шкоди за квитанцією № 399/1 від 08.02.2018 року (а.с. 7).
Щодо вимог позову в частині відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1, суд прийшов до такого висновку.
Відповідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно до ч. 2,3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Так, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, ОСОБА_3, а саме станом на 28.09.2017 року, ОСОБА_1 була за кермом автомобіля НОМЕР_3 та була вагітною. (а.с. 19). Відповідачем було спричинено позивачу ОСОБА_1 моральні та фізичні страждання, які виразилися в тому, що після зазначеної дорожньо-транспортної пригоди вона пережила нервове потрясіння, турбувалася не тільки за стан свого здоровя, але і за стан здоровя дитини, яку вона носила, в неї погіршився сон, фізичний стан, виникли інтенсивні переживання та страждання психологічно-травмуючого характеру..
Однак суд, з урахуванням обставин справи, обсягу душевних страждань позивача ОСОБА_1, внаслідок зазначених дій відповідача, вважає розмір моральної шкоди, визначений позивачем у розмірі 5000 грн. 00 коп. завищеним. На думку суду, враховуючи вимоги розумності та справедливості, достатнім розміром у відшкодування моральної шкоди буде 1000 грн. 00 коп.
Також суд вважає, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн., на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (а. с.1-2).
Суд керуючись ст.ст.10, 12, 13,78, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 23, 386, 1166, 1167, 1188 ЦК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_6