Справа № 357/4381/17 Головуючий у І інстанції Кошель Б. І.
Провадження № 22-ц/780/1809/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 11.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів Суханової Є.М., Лівінського С.В.

Секретар Шуляк Д.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання довіреності недійсною.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що 30 травня 2007 року вона набула право власності на автомобіль марки SKODA OKTAVIA TOUR, легковий комбі - В, 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова ( VIN) TMBDG41U87BO12725, д.н.з. НОМЕР_1.

Влітку 2014 року до її чоловіка звернувся ОСОБА_6 з проханням зїздити на їхньому автомобілі до міста ОСОБА_7. Чоловік надав автомобіль для разової поїздки зятю ОСОБА_6 - відповідачу ОСОБА_4 В подальшому останній, протягом серпня-листопада 2014 року, неодноразово користувався даним автомобілем для поїздок до міста Києва в особистих справах. ОСОБА_4 ,10 грудня 2014 року ,знову звернувся до чоловіка позивачки із проханням взяти автомобіль у тимчасове користування для поїздок до м. Києва на два дні. Не маючи підстав для недовіри, автомобіль був наданий ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_4 12 грудня 2014 року зателефонував та повідомив, що затримається ще на кілька днів, однак з 24 грудня 2014 року він перестав відповідати на телефонні дзвінки та зник. У січні 2015 року позивачка звернулась до Білоцерківського МВ ГУ МВС України у Київській області із заявою щодо незаконного привласнення ОСОБА_4 її транспортного засобу . До ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування. В ході досудового розслідування стало відомо, що автомобіль перереєстровано на нового власника ОСОБА_7, а потім відчужено ОСОБА_2 Спірний автомобіль був знятий з обліку на підставі довіреності, оформленої від імені ОСОБА_3 на відповідача ОСОБА_4 приватним нотаріусом ОСОБА_5 Оскільки жодної довіреності ОСОБА_3 відповідачу ОСОБА_4 не надавала, її шахрайським способом позбавлено права власності на автомобіль, а тому просить суд визнати недійсним правочин довіреність, видану ОСОБА_3 на ім.»я ОСОБА_4 на майно транспортний засіб: автомобіль легковий, номер державної реєстрації АІ8271ВА, серійний номер TMBDG41U87BO12725, опис SKODA, модель OKTAVIA TOUR, 2007 року випуску, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_5 та скасувати в Єдиному реєстрі довіреностей запис №6 за реєстраційним номером 41790482 по типу документа: довіреність, вчинений приватним нотаріусом ОСОБА_5, м. Київ, за номером у реєстрі нотаріальних дій №333, дата посвідчення 09 грудня 2014 року, по вказаному транспортному засобу; перереєструвати вказаний автомобіль з ОСОБА_2 на ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 заперечуючи проти позову зазначив , що автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR, 2007 року випуску він придбав 02 квітня 2015 року на базарі в місті Івано-Франківськ у ОСОБА_8 за 10 500 доларів США, і 03 квітня 2015 року поставив його на облік у місті Львів, а 19 грудня 2016 року працівники поліції забрали у нього автомобіль.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2018 року позов задоволено .

Визнано недійсним правочин довіреність, видану ОСОБА_3 на ім.»я ОСОБА_4 на майно транспортний засіб автомобіль легковий, номер державної реєстрації АІ 8271 ВА, серійний номер TMBDG41U87BO12725, опис SKODA, модель OKTAVIA TOUR, 2007 року випуску, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та скасовано в Єдиному реєстрі довіреностей запис №6 за реєстраційним номером 41790482 по типу документа : довіреність, вчинений приватним нотаріусом ОСОБА_5, м. Київ, за номером у реєстрі нотаріальних дій 333, дата посвідчення 09.12.2014 року, по вказаному транспортному засобу.

Перереєструвати автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR легковий комбі - В 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова (VIN) TMBDG41U87BO12725, д.н.з. НОМЕР_2 з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1/а, с. Перегноїв., Золочівський район., Львівська обл.., 80722) на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3., м. Біла Церква, Київська обл. 09100, ІПН 6)

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права , ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову . В апеляційній скарзі зазначав , що суд неповно з»ясував обставини , що мають значення для вирішення справи . Так, суд не взяв до уваги , що матеріали справи не містять ні оригіналу , ні копії оспорюваної довіреності , і суд не досліджував вказані докази . Крім того ,як зазначив апелянт наявні сумніви у добросовісному здійсненні позивачем своїх процесуальних прав, оскільки жодних клопотань про витребування належних і допустимих доказів , які б підтверджували недійсність довіреності позивач не заявляла .

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України апелянт та його представник були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 11 червня 2018 року( т.2 а.с. 19) . Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від апелянта не надходило. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 червня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника апелянта про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції ( т.2 а.с.23-26) , інших заяв про причини неявки від ОСОБА_2 до апеляційного суду не надходило, а тому підстави ,вважати причини неявки апелянта та його представника до суду поважними , відсутні.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Суд першої інстанції , задовольняючи позовні вимоги , виходив із того , що позовні вимоги є обгрунтованими , а спосіб захисту ґрунтується на встановлених в судовому засіданні фактичних обставинах справи .

Однак з такими висновками суду не можна погодитись з таких підстав .

Як видно із матеріалів справи , ОСОБА_3 є власником автомобіля марки SKODA OKTAVIA TOUR, ЛЕГКОВИЙ КОМБІ - В, 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано 25 червня 2008 року (т.1 а.с. 10, 11) .

Влітку 2014 року до її чоловіка ОСОБА_9 звернувся ОСОБА_6 з проханням зїздити на їхньому автомобілі до міста ОСОБА_7. ОСОБА_9 надав автомобіль для разової поїздки зятю ОСОБА_6 - відповідачу ОСОБА_4 В подальшому останній, протягом серпня-листопада 2014 року, неодноразово користувався автомобілем позивача для поїздок до міста Києва в особистих справах. ОСОБА_4 10 грудня 2014 року звернувся до чоловіка позивачки із проханням взяти автомобіль у тимчасове користування для поїздок до м. Києва на два дні. Не маючи підстав для недовіри автомобіль був наданий ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_4 ,12 грудня 2014 року , зателефонував позивачу та повідомив, що затримається ще на кілька днів. Починаючи із 24 грудня 2014 року відповідач перестав відповідати на телефонні дзвінки та зник.

ОСОБА_3 неодноразово зверталась до Білоцерківського МВ ГУ МВС України у Київській області із заявами та скаргами щодо незаконного привласнення ОСОБА_4 транспортного засобу SKODA OKTAVIA TOUR, 2007 року випуску, за результатами перевірки яких приймались відповідні рішення (т.1 а.с. 14-20) .

До ЄРДР 11 червня 2015 року було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування ( т.1 а.с.21 )

В ході проведення досудового розслідування, влітку 2016 року, ОСОБА_3 стало відомо, що її автомобіль 03 січня 2015 року було перереєстровано на нового власника ОСОБА_7, та 02 квітня 2015 року знято з обліку для реалізації, а наступного дня, 03 квітня 2015 року відчужено ОСОБА_2,(т.1 а.с. 12) .

Як зазначає позивач автомобіль був знятий з обліку на підставі довіреності, оформленої від імені ОСОБА_3 на ім.»я відповідача ОСОБА_4 приватним нотаріусом ОСОБА_5.

Як видно з Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей, запис № 6 від 09 грудня 2014 року , приватний нотаріус м. Києва ОСОБА_5 зареєстрував довіреність від імені ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на ім.»я ОСОБА_4 на транспортний засіб - автомобіль легковий, номер державної реєстрації АІ 8271 ВА, серійний номер TMBDG41U87BO12725, опис SKODA, модель OKTAVIA TOUR, 2007 року випуску . Час реєстрації нотаріальної дії 09.43 год ( т.1 а.с. 24 ).

Текст довіреності ( копія чи оригінал) в матеріалах справи відсутній .

Згідно довідки ДПА у місті Біла Церква, ОСОБА_3 22 квітня 1998 року одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_5, який є відмінним від номера вказаного у витягу з єдиного реєстру довіреностей від 09 грудня 2014 року ( т.1 а.с. 9) .

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2017 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 оригінали нотаріальної справи щодо оформлення довіреності від 09 грудня 2014 року і сам оригінал довіреності( т.1 а.с. 78-79) .

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2017 року витребувано інформацію з Білоцерківського відділу поліції ГУНПУ Вкраїни в Київській області про наявність в матеріалах кримінального провадження порушеного 11 червня 2015 року нотаріальної справи щодо оформлення довіреності від 09 грудня 2014 року від імені ОСОБА_3О.( т.1 а.с. 134) .

Згідно листа № 5/163 від 09 січня 2018 року Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області, на виконання узвали суду від 30 листопада 2017 року , зазначено ,що отримати доступ до нотаріальної справи не надалось можливим, оскільки за адресою розташування нотаріуса: м. Київ, вул. Тимошенко,2-д нотаріус ОСОБА_5 був відсутній та двері ніхто не відчинив. При спілкуванні з мешканцями вказаного будинку було встановлено, що ОСОБА_5 до свого офісу не зявляється, оскільки є «чорним нотаріусом». Працівники державної нотаріальної контори , які знаходиться по сусідству повідомили, що в даному приміщенні працівниками поліції інших областей

неодноразово проводились обшуки, повязані з професійною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 147-148) . На даний час досудове розслідування у вище вказаному кримінальному провадженні триває.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Також, відповідно до приписів ст. 319, 320, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Частиною пятою статті 203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (стаття 245 ЦК України).

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх сукупності.

Зокрема, у разі вчинення правочину представником за довіреністю суду слід було зясувати, чи наділив довіритель свого представника повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він у межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив у подальшому довіритель укладений представником у його інтересах правочин.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції установив, що згідно витягу із реєстру довіреностей , ідентифікаційний номер позивача ОСОБА_3 не відповідає її дійсному номеру . Разом з тим , в матеріалах справи відсутня будь-яка копія оспорюваної довіреності , а тому вказаний документ не був предметом дослідження суду першої інстанції , і встановити чи наділив позивач ( довіритель) свого представника повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він у межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив у подальшому довіритель укладений представником у його інтересах правочин, а також чи дійсно відрізняється ідентифікаційний номер вказаний у довіреності від оригінального суд перевірити не мав можливості , а тому висновок суду першої інстанції про недійсність довіреності є передчасним . Позбавлений такої можливості і суд апеляційної інстанції .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України позивач не надала доказів ,що не мала наміру відчужувати належний їй автомобіль , враховуючи ,що автомобіль вона передала відповідачу добровільно і цієї обставини не заперечувала . Будь-які докази ,що повноваженнями щодо відчуження автомобіля відповідача не наділяла, дії останнього не відповідали її волі та що вона не схвалила в подальшому вчинений від її імені правочин в матеріалах справи відсутні . Посилання позивача на ту обставину ,що в довіреності вказаний не її ідентифікаційний номер , за відсутності самого тексту довіреності не можуть бути підставою для визнання довіреності недійсною , а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову в цій частині є помилковим , рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

З огляду на абсолютність права власності власнику надається багато способів та засобів захисту свого права.

Одним із таких засобів є витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України повязується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 посилалась на те, що належний їй на праві власності автомобіль був відчужений усупереч її волі та зазначала, що не мала волевиявлення на вчинення правочину видачу на ім.»я відповідача довіреності на автомобіль легковий, номер державної реєстрації АІ 8271 ВА, серійний номер TMBDG41U87BO12725, SKODA, модель OKTAVIA TOUR, 2007 року випускуі оскільки довіреність вона не видавала , то така довіреність є недійсною. . Разом з тим , як видно із позовної заяви , з вимогами відповідно до ст.388 ЦК України про витребування майна із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 не зверталась . Вимога про переєстрацію автомобіля з ОСОБА_2 на її ім.»я, не є тим способом захисту порушеного права власності , а відтак висновок суду першої інстанції про задоволення вимог в цій частині є необгрунтованим , і рішення в цій частині підлягає скасуванню , з ухваленням рішення про відмову у позові .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 880 грн ( судовий збір ) на користь ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,376,381 - 384 ЦПК України , колегія суддів ,-

П о с т а н о в и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2018 року скасувати. Ухвалити у справі нове судове рішення .

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання довіреності недійсною відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 2 880 грн ( дві тисячі вісімсот вісімдесят грн ) .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 21 червня 2018 року .

Головуючий Судді