Справа № 729/903/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 р.Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Кузюри В.О.

секретаря Ященко Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Чернігівгаз" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

28 серпня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дії ПАТ «Чернігівгаз» по припиненню 25 серпня 2016 року газопостачання до належного ОСОБА_1 будинку №14 по вул. Жовтнева в с. Мирне Бобровицького району Чернігівської області безпідставними припиненням розподілу природного газу (газопостачання) споживачу, та стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (код 03358104) юридична адреса: 14021 м. Чернігів вул. Любецька,68 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 5513 (пять тисяч пятсот тринадцять) грн. 49 коп. та завдану моральну (немайнову) шкоду у розмірі 108000 (сто вісім тисяч) грн. ,мотивуючи свій позов тим, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 12.01.2017 року встановлено, що ПАТ «Чернігівгаз» 25.08.2016 року припинив газопостачання споживачу ОСОБА_1 шляхом механічного відєднання від мережі постачання газу з порушенням правил встановлених кодексом газорозподільних систем та Правил постачання природного газу затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 та зобовязав «Чернігівгаз» за власний рахунок відновити газопостачання до належного ОСОБА_4 будинку №14 по вул. Жовтнева с. Мирне Бобровицького району Чернігівської області. Вказане рішення суду набрало законної сили і в касаційному порядку не оскаржувалося.

16.01.2017 року о 16 год. 00 хв. виконуючи рішення апеляційного суду ПАТ «Чернігівгаз» відновив газопостачання до будинку позивачки шляхом зведення зварювальних робіт. Таким чином внаслідок протиправних дій ПАТ «Чернігівгаз» у будинку споживача ОСОБА_1 було відсутнє газопостачання у період з 25.08.2016 ку по 16.01.2017 року, тобто протягом повних 143 діб з яких 93 доби в опалювальний період. 27.02.2017 року відповідачу була надіслана пропозиція (претензія) про досудове врегулювання спору та відшкодування завданих збитків. Листом від17.03.2017 року № Сг 007-ЛВ-1888-0317 ПАТ «Чернігівгаз» повідомив, що вважає, що оскільки в рішеннях судів у справі №729/1068/16-ц прямо не вказано, що ПАТ «Чернігівгаз» здійснив порушення визначене п.4 глави 2 розділу XI Кодексу - безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу, а тому відсутні правові підстави для компенсації ОСОБА_1 завданих збитків. У звязку з правовою позицією відповідача ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Завдання позивачці матеріальної шкоди вона підтверджує розрахунком згідно наданого відповідачем розрахунку планового місячного обєму споживання газу на період безпідставного припинення газопостачання. Розмір моральної шкоди позивачка визначала виходячи з того, що зазнала побутових незручностей, душевних переживань та страждань, що принизило її гідність, тому вона розраховуючи завдану шкоду оцінила 300 грн. за кожну добу відсутності газопостачання в неопалювальний період і 1000 грн. за кожну добу в опалювальний період, тобто 108000 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_5 02.02.2018 року до суду надійшли заперечення в яких вони просять відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи це тим, що підставою припинення газопостачання до будинку позивача26.08.2016р.було наявність боргу за спожитий природний газ перед ПАТ «Чернігівгаз», як попереднього постачальника, у розмірі 759,94 грн. Крім того, позивач не зазначив у своїй позовній заяві, яка з правових підстав відключення від газопостачання передбачених пунктом 11 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, порушена відповідачем, а також не вказав конкретного випадку передбаченого пунктом 4 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, з наявністю яких Закон повязує виникнення обовязку відшкодування матеріальної шкоди.Тобто, випадки передбачені пунктом 4 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем,

коли відключення є безпідставним та тягне за собою відшкодування матеріальної шкоди, тісно взаємоповязані з правовими підставами відключення від газопостачання, які передбачені нормою пунктом 11 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Виходячи з цього, вважають, що порушення порядку (процедури) припинення

газопостачання, а саме невірно оформлене попередження про припинення газопостачання від13.06.2016 року, не є правовою підставою відшкодування матеріальних збитків. Стосовно відшкодування моральної шкоди зазначають, що позивачем не надано належних доказів протиправних дій відповідача, порушення її прав та інтересів. Позивачем не надано обґрунтування та належних доказів наявності моральної шкоди та її шкоди у грошовому виразі. з матеріалів справи випливає, що відсутнє спричинення шкоди майну та здоровю позивача.

06.03.2018 року представник позивача ОСОБА_2 надав до суду відповідь на відзив(заперечення) в якій зазначає, що наявність чи відсутність заборгованості не було предметом розгляду справи №729/1068/16-ц і суди не давали оцінки цій обставині.

Судом першої інстанції встановлено, що зазначена у акті на відключення від газопостачання від 25.08.2016 року сума заборгованості - 3700 грн. не відповідає дійсності і претензії позивача обмежуються сумою - 759 грн.94 коп.Борг не визнається позивачкою тобто він є спірним і позивачем не надано жодного рішення суду, що набрало набрало законної сили, на підтвердження його наявності. На підтвердження своєї «позиції» позивач надає докази подання до Деснянського районного суду м. Києва (справа №754/7042/17) позовної заяви про стягнення з відповідачки заборгованості за спожитий природний газ у сумі - 759 грн.94 коп. основної заборгованості, відсотків та пені. 07.12.2017 року Позивач збільшив позовні вимоги у даній справі до - 910 грн.24 коп. основної заборгованості. 27.02.2018 року ОСОБА_1 отримала поштою заяву відповідача від 18.01.2018 року № Сг 08-ск-423-0118 «Про відмову від частини позовних вимог» адресовану Деснянському районному суду м. Києва по справі №754/7042/17 у якій він визнає необґрунтованість та безпідставність нарахованої заборгованості у сумі 759 грн.94 коп. та 910 грн.24 коп. і зменшив розмір позовних вимог до - 287 грн. 18 коп.Таким чином Відповідач документально визнав, що протиправно припинивши газопостачання до будинку Позивачки 25.08.2016 року він порушив не тільки процедуру відключення, але діяв і без законних підстав, оскільки заявлена при відключенні від газопостачання сума «боргу» визнана ним не чинною. Спростування другої тези.Відповідач визнав, та встановлено судом, що після 01.07.2015 року рішенням НКРЕКП йому анульовано ліцензію на постачання природного газу і він є лише оператором ГРМ а постачальником визначено - ТОВ «Чернігівгаз Збут». Відповідач визнав, що зазначено у рішенні апеляційного суду Чернігівської області від 12.01.2017 року, що він здійснив припинення газопостачання будинку Позивачки за власної ініціативи. Посилання Відповідача на п.5 p. IV Правил є намаганням ввести в оману суд та уникнути відповідальності за грубі та умисні порушення прав споживача. Оцінку вказаній обставині було надано апеляційним судом Чернігівської області в рішенні від 12.01.2017 року у справі №729/1068/16-ц, який встановив, що (дослівно) «Також є безпідставним посилання в апеляційних скаргах на те, що ПАТ «Чернігівгаз» здійснив відключення від системи газопостачання відповідно по пункту 5 розділу 4 Правил постачання природного газу. Тому що зазначений розділ правил встановлює порядок зміни постачальника природного газу споживачами, коли укладаються договори на постачання природного газу новим постачальником, і не регламентує порядок припинення постачання природного газу споживачу, який визначений в пункті 17 розділу 3 даних Правил.».

Рішення апеляційного суду набрало законної сили, в касаційному порядку не

оскаржувалося і чітко вказує на те, що Відповідач взагалі не мав жодних підстав

припиняти Позивачці газопостачання навіть при наявності заборгованості за

минулий період.З урахуванням обставин зазначених у спростуваннях першої тези, зазначаю, що надавач комунальної послуги, особливо у випадку коли він як відповідач є

монополістом, несе підвищену відповідальність за якість та безперебійність її

надання споживачам, він зобов'язаний чітко та неухильно (без жодних

виключень) дотримуватися встановлених правил, оскільки саме дотримання

правил та процедур забезпечує дотримання прав споживачів. Згідно вимог ст.3

Конституції України саме права і свободи людини і громадянина є найвищою

соціальною цінністю. ст.42 ч.3 Конституції України визначає обов'язок держави

захищати права споживачі. При відключенні будинку Позивачки від

газопостачання було допущено лише «незначне» порушення у вигляді

недотримання форми попередження про припинення газоспоживання об'єктивно

не відповідає дійсності, оскільки монополіст - ПАТ «Чернігівгаз» порушив усі

можливі права споживачки і в рішенні суду першої інстанції від 18.10.2016 року

зазначено, що суд прийшов до висновку про грубе порушення п.17 Правил.У рішенні суду апеляційної інстанцій у справі №729/1068/16-ц прямо вказано

про те, що Відповідач здійснив припинення газопостачання з порушеннями

правил встановлених Кодексом газорозподільних систем та Правил постачання

природного газу затверджених постановою НКРЕКП №2496.Не визнання відповідачем очевидних фактів встановлених рішенням судів які набрали чинності суперечить здоровому глузду і є лише намаганням уникнути відповідальності за допущені ним порушення прав Позивачки, а заява відповідача про відмову від частини позовних вимог від 18.01.2018 року по справі №754/7042/17 взагалі зводить нанівець і без того нікчемні доводи його захисту.Захист прав споживачів не обмежується лише застосуванням норм Цивільного кодексу України та закону «Про захист прав споживачів», оскільки ст.2 вказаного закону зазначає, що «Законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист правспоживачів.».ст.13 ч.4 закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що «Захист прав споживачів природного газу-фізичних осіб регулюється цим Законом, Законом України «Про захист прав споживачів», та іншими нормативно- правовими актами».У позовній заяві конкретно вказано на нормативно-правові акти які прямо передбачає відшкодування оператором ГРМ - ПАТ «Чернігівгаз» збитків завданих Споживачу внаслідок безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу, а саме Кодекс газорозподільних систем затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 (зареєстровано МЮУ 06.11.2015 року за №1379/27824), п.2 глави 6 розділу XI - відшкодування споживачу вартості недовідпущеного природного газу, а у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.У заяві про додаткове обґрунтування розміру завданої шкоди від 15.09.2017 року є також посилання на п.8.3 розділу VIII Типового договору розподілу природного газу затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 (зареєстровано МЮУ 06.11.2015 року за №1384/27829) який передбачає відшкодування споживачу вартість недоотриманого природного газу, п.8.4 передбачає, що у випадку завдання Стороні договору матеріальної та/або моральної шкоди її відшкодування здійснюється у добровільному порядку або за рішенням суду.Посилання Позивача на ОСОБА_6 судової практики за період 2009-2013 років є некомпетентним та не стосується даної справи оскільки, «аналіз судової практики» стосується періоду до виникнення спірних відносин і до прийняття спеціальних нормативно-правових актів, які врегулювали сферу надання споживачам послуг з газопостачання та розподілу природного газу. В аналізі на який посилається Позивач прямо зазначено, що у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок незаконного відключення квартири П. від мережі електропостачання. Верховний Суд України не погодився з рішенням апеляційного суду в частині стягнення моральної шкоди з тієї підстави, що договір на постачання електричної енергії та ПКЕЕН не передбачали відшкодування моральної шкоди.В даній справі, право Споживача вимагати відшкодування моральної шкоди внаслідок безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) прямо передбачено як Типовим договором так і Кодексом газорозподільних систем і жодної обов'язкової «прив'язки» до настання смерті, каліцтва, іншої шкоди здоров'ю чи майну, не передбачає , і у відповідності до ст.611 ЦК України завдана моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача ПАТ «Чернігівгаз» ОСОБА_3 позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на зазначені в запереченнях підстави.

В судове засідання викликався свідок ОСОБА_7 , який пояснив, що дійсно він проживає по сусідству з ОСОБА_1, в холодну пору року вона попросила його допомогти їй оскільки в будинку в звязку з тим, що було відключене газопостачання пошкодилась опалювальна система , протікали батареї. Він допоміг їй полагодити непрацююче опалення. Перебуваючи в будинку ОСОБА_1 він бачив що вона обігріває будинок електричними плитами, але цього не достатньо, тому в будинку було холодно, сиро, почали відклеюватися шпалери, осипалася штукатурка.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача ПАТ «Чернігівгаз» ОСОБА_3, свідка , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішеннями Бобровицького районного суду Чернігівської області від 18.10.2016 року ( а.с. 6-8) та рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 12.01.2017 року (а.с. 9-12) встановлено , що будинок ОСОБА_1 був відключений від газопостачання з порушенням порядку відключення , передбаченого п.17 Правил постачання природного газу , зобовязав «Чернігівгаз» за власний рахунок відновити газопостачання до належного ОСОБА_1 будинку №14 по вул. Жовтнева с.Мирне Бобровицького району Чернігівської області.

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 складеного депутатом міської ради ОСОБА_8 за січень 2017 року встановлено, що опалювальна система в будинку №14 по вул. Жовтнева с. Мирне Бобровицького району Чернігівської області вийшла з ладу та відклеїлась шпалера (а.с.15)

У судовому засіданні встановлено, що будинок №14 по вул. Жовтнева с. Мирне Бобровицького району Чернігівської областіналежить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.07.1999 (а.с. 7, 8, 9-10).

Відповідно до пропозиції про досудове врегулювання спору та відшкодування заданих збитків від 27.02.2017 року підписаної представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 «Чернігівгаз» пропонувалось добровільно відшкодувати 5513, 49 грн.(а.с.17-18). Проте листом голови правління ОСОБА_6 від 17.03.2017 року добровільно відшкодовувати запропоновану суму відмовились (а.с.19).

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається і в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно п. 3 Загальних положень Правил постачанння природного газу , які затверджені Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2469 послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до даних правил.

. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК України). Статтею 906 ЦК України визначена відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг, а саме збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до Правил постачанння природного газу , які затверджені Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2469 відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії Оператора ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу. Згідно п. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій нанесені збитки (майнова шкода) в результаті порушення її громадянських прав, має право на їх відшкодування.Майновими збитками вважаються: втрати, які особа понесла у зв'язку із знищенням або ушкодженням майна, а також витрати, які особа понесла або повинна понести для відновлення свого порушеного права(реальні збитки) ,доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якби його право не було порушене(упущена вигода). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу . В своїй позовній заяві позивач просить стягнути матеріальну шкоду. Проте в судовому засіданні не встановлено , що доручення на відключення було неправомірним , раніше прийнятими рішеннями на які посилається позивач також не встановлено , що відключення проводили безпідставно , отже і не встановлювалося , що доручення на відключення було неправомірне , як правильно зазначила представник відповідача в раніше поданих заявах до суду позивач не оспорювала наявність боргу , проте встановлено , що при відключенні порушено порядок відключення , внаслідок чого позивач була відключена від газопостачання і внаслідок чого їй могла бути заподіяна шкода , яка повинна в даному випадку визначатися як реальні збитки заподіяні майну , здоров"ю споживача . Проте позивач не просить стягнути саме такі збитки . Тому в цій частині вимоги не можуть бути задоволені. Збитки , які визначені позивачем можуть бути стягнуті лише за умови що доручення на відключення було неправомірним , а відключення без належних на те підстав. Наявність чи відсутність боргу на день відключення в судовому порядку не встановлена. Так як позивач з вини відповідача , який відключив її будинок від газопостачання з порушенням порядку відключення , а не безпідставно як вказує позивач , вимушена була перелаштовувати свій спосіб життя , знаходити альтернативні засоби опалювання житла , приготування їжі, отже морально страждала від незручностей , які були спричинені їй відключенням від газопостачання , тобто їй була заподіяна моральна шкода. Врахувавши характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступень вини особи, яка завдала моральної шкоди суд вважає достатнім розміром відшкодування 10000 грн. У звязку з частковим задоволенням позову, з ПАТ«Чернігівгаз» належить стягнути судовий збір на користь держави у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.259,263-265 , 268ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Чернігівгаз" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000 ( десять тисяч ) грн.00 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Чернігівгаз" на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення , строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя :