Провадження № 2-о/522/512/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді: Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря: Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (65023, АДРЕСА_1) в інтересах малолітньої ОСОБА_2 (65023, АДРЕСА_1) за участю заінтересованої особи: Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська,4) про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 в інтересах своєї доньки ОСОБА_2 за участі зацікавленої особи Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою, згідно якої, просила встановити факт, що ОСОБА_3, який народився 29 вересня 1960 року, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1 та помер 19 травня 2018 року є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказана заява обґрунтована тим, що дитина заявниці ОСОБА_4 народилась 17 вересня 2001 року. Її батьками були записані: в графі батько ОСОБА_5, а в графі мати ОСОБА_1. На момент реєстрації народження заявниця з батьком дитини в зареєстрованому шлюбі не перебувала, тому при видачі свідоцтва про народження відомості про батька дитини зазначені зі слів матері, що в подальшому призвело до неможливості спадкування дитиною після смерті ОСОБА_3. Так, відповідно до висновку № 17 молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 19.05.2018 р., може являтися біологічним батьком громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, народженої громадянкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, з ймовірністю 99,9999 %; таким чином, батьківство практично доведене.

Представник заявника, адвокат ОСОБА_6, у судове засідання зявився, заяву просив задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання не з'явилася зацікавлена особа - Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Зацікавлена особа про причини неявки не повідомила, хоча була повідомлена належним чином у встановленому порядку про час, дату та місце судового засідання. Заяв про розгляд справи за її відсутністю суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові матеріали даної справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 вересня 2001 року народилась ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 370728, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції м. Одеси 13 листопада 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 462, копія якого наявна в матеріалах справи. Її батьками були записані: в графі батько ОСОБА_5, в графі мати ОСОБА_1. Відповідно до свідоцтва про зміну імені Серії 1-ЖД № 012761 ОСОБА_4 змінила імя на ОСОБА_2.

Заявник зазначила, що на момент реєстрації народження ОСОБА_2 вона не перебувала з ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі, тому при видачі свідоцтва про народження дитини зазначено відомості про батька з її слів.

Відповідно до висновку № 17 молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 19.05.2018 р., може являтися біологічним батьком громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, народженої громадянкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, з ймовірністю 99,9999 %; таким чином, батьківство практично доведене.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наданими матеріалами суд вбачає, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 19.05.2018 р., між тим відрізняється написання прізвищ у свідоцтві про народження дитини та паспорті батька «Башкатова» та «Кузнєцов». Отже, через відмінності в написанні прізвищ виникли труднощі у спадкуванні. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що родинні стосунки ОСОБА_2 як доньки з ОСОБА_3, який є її батьком підтверджені за розглядом справи, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На виконання положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту батьківства є необхідним для отримання статусу спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_3. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись: 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства, за яким визнати ОСОБА_8, який народився 29 вересня 1960 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 та помер 19 травня 2018 року, батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя: А.Ю. Бойчук