ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/419/18 Номер провадження 22-ц/814/289/18Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н.В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Хіль Л.М.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

Секретар: Григоришина М.В.,

За участі: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2018 року ухваленого під головуванням судді Вергун Н.В. ( дані про складення повного тексту рішення відсутні) по справі за позовом ОСОБА_3 до Шишацької селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 в інтереах ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив визнати право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.0722 га,яка розташована на території Ковердинобалківсього старостинського округу Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_2.

В обґрунтування вимог вказувала, що згідно рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2017 року за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 визнано право власності на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 3,11 га, що розташована на території Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області колишньої Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлій ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення 16 сесії 2 скликання Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 14 березня 2001 року.

Зазначала, що вона зверталась до відділу з питань організації діяльності Центру надання адміністративних послуг Шишацької райдержадміністрації за оформленням права спільної часткової власності на 2/3 частини даної земельної ділянки, проте їй було відмовлено у здійснені державної реєстрації речових прав на дану земельну ділянку у зв'язку з її поділом на дві частини.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування скарги вказував, що місцевим судом не з'ясовано усіх фактичних обставин справи не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи.

Вказує, що, ухвалюючи рішення по справі місцевий суд, на думку апелянта, припустився помилки, оскільки рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05.10.017 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 3,11 га, що розташована на території Шишацької селищної ради, однак земельної ділянки площею 3,11 га, після оформлення спадщини ОСОБА_3 на 1/3 частини спадщини не існує, оскільки відбувся поділ земельної ділянки площею 3,11 на дві земельні ділянки: 1,036 га та 2,0722 га.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 17 жовтня 2017 року, за позивачем ОСОБА_3 у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 визнано право власності на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 3,11га, що розташована на території Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області (колишньої Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області) та належала померлій ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення 16 сесії 2 скликання Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 14 березня 2001 року (а.с.6-7).

Згідно відповіді відділу з питань організації діяльності Центру надання адміністративних послуг Шишацької райдержадміністрації за №77/01-05 від 11 квітня 2018 року, ОСОБА_3 було відмовлено у здійснені державної реєстрації речових прав спільної часткової власності на земельну ділянку, площею 3,11 га. у зв'язку з її поділом на дві частини (1,036 га. та 2,0722 га.) (а.с.12).

Частиною 1 ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.328 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частиною 4 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Відтак, як зазначено вище рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2017 року, за ОСОБА_3 визнано право власності на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 3,11га., що становить 2,0722 га відповідно.

При цьому, як убачається з відповіді відділу з питань організації діяльності Центру надання адміністративних послуг Шишацької райдержадміністрації за №77/01-05 від 11 квітня 2018 року, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на 1/3 частину спадкової земельної ділянки від 22.11.2003 року, Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області було видано ОСОБА_3 Державний акт про право власності на землю серії VI-ПЛ №НОМЕР_1 від 29.12.2003 року, а саме на земельну ділянку площею 1,036 га.

Згідно ч. 1,2 ст. 791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок.

В результаті вказаних дій відбувся поділ земельної ділянки площею 3,11 га (належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6.) та утворилось дві окремі земельні ділянки площами: - 1,036 га - право власності на яку підтверджено за позивачем Державним актом про право власності на землю серії VI-ПЛ №НОМЕР_1 від 29.12.2003 року; - 2,0722 га - право власності на яку за позивачем підтверджено рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 17 жовтня 2017 року.

З урахуванням наведеного, місцевим судом було вірно зазначено, що частиною 6 ст. 791 ЗК України встановлено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

За змістом ст. 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. До видів документації із землеустрою відноситься технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про землеустрій" розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 26 Закону України "Про землеустрій" взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

Так, оскільки чинним рішенням суду, що набрало законної сили, за позивачем визнано право власності на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 3,11га., що є, в насідок наведених вище обставин, новоутвореною земельною ділянкою площею - 2,0722 га, то суд першої інстанції вірно зазначив, що повторне визнання права власності на спірну земельну ділянку є безпідставним та суперечить фундаментальним принципам цивільного та цивільно-процесуального права України.

Окрім того, позивачем не надано суду доказів спірності його вимог, що є обов'язковим з урахуванням положень ст.392 ЦК України.

Відповідно до положень ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що ОСОБА_3 необхідно захистити своє право власності на спірну земельну ділянку шляхом вчинення відповідних дій з її формування, у передбаченому законом порядку, а не у визначений нею спосіб шляхом подачі даного позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05.10.017 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 3,11 га, а не на земельну ділянку площею 2,0722 га, є безпідставними та судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки 2/3 частини земельної ділянки площею 3,11 га і становить - 2,0722 га., та земельна ділянка з також площею була виділена в окрему після оформлення 29.12.2003 року позивачем права власності на земельну ділянку площею 1,036 га.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують апеляційний суд приходить до висновку, що скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367,368,374 ч.1 п.1, ст. 375,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль