Справа № 654/3787/17
Провадження №2/654/81/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ширінської О.Х.,

за участю секретаря Петришак В.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із вище вказаним позовом, в якому зазначив, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку володіє земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Дніпрова, 44а. Державний акт на земельну ділянку видано на підставі рішення Голопристанської міської ради депутатів трудящих № 159 від 14.04.1971 р. Відповідно до акту прийому в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських споруд від 1977 року, крім житлового будинку та інших споруд, зазначена помпа як обєкт водопостачання. Відповідно до технічного паспорту на вказаний будинок в якості побутово-господарчої споруди також зазначена помпа, яку власноручно влаштував.

Сусідка ОСОБА_4, маючи претензії щодо його права власності на земельну ділянку та користування помпою зверталася до суду з відповідними вимогами, хоча при розробленні технічної документації при приватизації земельних ділянок та погодженні меж у неї претензій до нього не було. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30.01.2014 р. у задоволенні всіх вимог ОСОБА_4 було відмовлено, окрім дозволу користуватися сумісною свердловиною. Із свого боку не чинив перешкод відповідачу та її сину у користуванні свердловиною, але вона та її син, який проживає у будинку, постійно чинять перешкоди у користуванні помпою. Через помпу провів водопостачання та опалення до будинку, але вже близько трьох разів, син ОСОБА_4 ОСОБА_5, відрізав труби водопостачання до будинку, чим завдав йому значних збитків. Крім того, він самовільно прибрав стовпчики паркану, який був розташований на встановленій межі земельних ділянок, що є порушенням правил добросусідства та порушення його права власності.

Вважає, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення паркану та створення незручностей, чим порушує правила добросусідства, визначені Земельним Кодексом України.

Згідно відповіді виконавчого комітету Голопристанської міської ради було проведено перевірку та встановлено, що факти, викладені у його заяві є правдивими. Власником сусіднього будинку ОСОБА_4 самочинно перенесені стовпчики паркану. На всі його прохання звернутися до спеціальної організації, яка встановить чітку межу, відповідачами було повідомлено, що вони відсудили у нього помпу та землю. Про рішення судів з цього приводу дізнався із реєстру судових рішень.

Протягом розгляду справи в суді, позивачем декілька разів уточнювались позовні вимоги. В остаточній редакції, позовні вимоги визначені наступним чином: «Усунути перешкоди у вільному користуванні земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Дніпрова, 44-а, шляхом встановлення меж суміжного землекористування відповідно до технічної документації та висновку судової експертизи».

В судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала представник позивача адвокат ОСОБА_1 та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також додала, що позивач користується помпою, але позбавлений сусідом ОСОБА_5 можливості підключити у будинку опалення, оскільки для цього необхідно підвести труби до помпи, чого не надає можливості зробити сусід.

Відповідач та його представник ОСОБА_6, який приймав участь у попередніх судових засіданнях, неодноразово в судові засідання не зявлялись з невідомих суду причин, хоча про день, час і місце судового розгляду були належними чином повідомлені. Відзив на позов не подавали, будь-яких доказів суду не надали. Представник відповідача, будучі присутнім на попередньому засіданні, позовні вимоги не визнав, заперечував щодо призначення експертизи з приводу невідповідності заявлених позовних вимог та питань, які ставилися експерту.

Представник третьої особи ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що при оформленні документів на земельну ділянку, належну відповідачу, первісно була допущена помилка у розмірі ділянки рішенням міської ради «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва» замість 789 кв.м. було надано дозвіл про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4 у розмірі 783 кв.м. Судовими рішеннями було скасовано рішення міської ради в цій частині, як і державний акт ОСОБА_4 на земельну ділянку. Також рішенням суду визнано право власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку у розмірі 789 кв.м. Саме на цих шести квадратних метрах знаходяться помпа, яка на праві власності належить відповідачу. Натомість у позивача є доступ до помпи, він має можливість користуватися водою. Вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0, 0368 га., з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Дніпрова, 44а, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯК № 8272545, виданий 17.01.2012 року.

На підставі договору дарування від 15.02.2002 року ОСОБА_4 на праві власності належить домоволодіння, яке розташоване за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Дніпрова, 44, та складається, з житлового будинку - літ. А, літньої кухні - літ. Б, сараю - літ. В, туалету - літ. Г , помпи - №1, погребу - №2, огорожі - №3, 4.

На підставі рішення Голопристанської міської ради № 507 від 29.12.2007 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку , господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)в м. Гола Пристань» ПП «Земпроект» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4, площею 0.0783га за вище вказаною адресою.

03.08.2009 року ОСОБА_4 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №250870.

В травні 2013 року, після встановлення огорожі, з'ясувалось, що належна їй помпа №1 знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_3, який використовує її на власний розсуд, та перешкоджає їй користуватися помпою. Після здійснення замірів з'ясувалось, що розмір земельної ділянки, на якій розташований належний їй житловий будинок зменшився на 6 кв.м.

Відповідно до 4 ст. 83 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30.01.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до приватного підприємства «Земпроект», ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобовязання вчинити певні дії, усунення перешкод у користуванні власністю відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено, що доводи ОСОБА_3 про те, що саме він є власником помпи №1 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, та спростовуються договором дарування, за яким ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями та спорудами, зокрема, і помпу №1, та матеріалами інвентарної справи а домоволодіння, розташоване у м. Гола Пристань, вул. Дніпрова, 44, з якої вбачається, що помпа №1 належала на праві власності попереднім власникам будинку (ОСОБА_3І, ОСОБА_7 - довідка-характеристика від 18.06.1979 року та свідоцтво про право на спадщину за законом, свідоцтво про право власності; ОСОБА_8- договір дарування). Будь-яких доказів, що саме він, за власні кошти, збудував помпу №1, а не його батько ОСОБА_9, правонаступником якого є ОСОБА_3, позивач, на виконання вимог ст. 60 КПК України не надав.

Таким чином, факт належності помпи ОСОБА_4 доведений вище вказаним рішенням апеляційного суду Херсонської області та не потребує додаткового доказування.

Рішенням Голопристанського районного суду від 06.11.2014 р. було визнано незаконним рішення тридцять другої сесії пятого скликання Голопристанської міської ради Голопристанського району Херсонської області «Про передачу громадянам безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) від 24.10.2008 р. № 715 в частині передачі ОСОБА_10 земельної ділянки площею 283 кв.м. за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Дніпрова, 44.

Рішенням Голопристанського районного суду віл 01.07.2016 р. визнано недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку Серія ЯЗ № 250870 від 03.08.2009 року, який посвідчує право власності ОСОБА_10 на земельну ділянку площею 0, 0783 га, яка розташована за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Дніпрова, 44.

Рішенням Голопристанського районного суду віл 13.03.2017 р. визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0, 0789 га, кадастровий номер :003:0427, яка розташована за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Дніпрова, 44.

При цьому, суду не надано відповідачем доказів, що на момент розгляду даної справи, нею виготовлена технічна документація на дану земельну ділянку та отримано новий державний акт про право власності на земельну ділянку у розмірі 0, 0789 кв.м.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, зобов'язав відповідача не чинити перешкоди.

З позовних вимог не зрозуміло чим саме порушено право позивача. Позивач ОСОБА_3, як уже встановлено рішенням суду, не є власником помпи, але є власником земельної ділянки за адресою: м. Гола Пристань, вул. Дніпрова, 44а, відповідно до державного акту.

Частинами 1 та 2 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Земельним Кодексом та ст. 25 Закону України «Про землеустрій» при виготовленні проекту землеустрою при приватизації земельної ділянки встановлюються межі земельної ділянки, яка приватизується.

Згідно ст. 26 Закону України «Про землеустрій», замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Розробниками документації із землеустрою є:

юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою;

фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Таким чином, при виготовленні проекту землеустрою (або технічної документації), на земельну ділянку ОСОБА_3 були встановленні межі належної йому земельної ділянки, тому вони не потребують встановлення, а суд не є органом який встановлює межі.

Позивачем не надано доказів порушення меж належної йому земельної ділянки. Виходячи з контексту заявлених позовних вимог та питань, які ставив представник позивача експерту, суд не вбачав підстав для призначення та проведення експертизи.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений законом спосіб.

З огляду на вище наведене, суд вважає, що в порушення ст. 16 ЦК України, позивач обрав не той спосіб захисту або відновлення порушеного права, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 267 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до 15.12.2017 (дати набрання чинності новою редакцією ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений 27.11.2018 року.

Суддя: О.Х. Ширінська