Ухвала

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 359/9713/17

провадження № 61-42380ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу представника державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня

2018 року та постанову апеляційного суду Київської області від 23 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення невиплаченої премії та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі ? ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль») про скасування наказу ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 26 жовтня 2017 року № 11-07/1-1523/п про оголошення їй догани, стягнення на її користь премії у розмірі 2 399,57 грн. за жовтень 2017 року, та відшкодування моральної шкоди у розмірі 18 110,00 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від

16 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано наказ генерального директора ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ОСОБА_3 від 26 жовтня 2017 року №11-07/1-1523/п про оголошення догани ОСОБА_2

Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_2 премію за жовтень 2017 року у розмірі 2 399,57 грн.

Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Київської області від 23 липня 2018 року апеляційну скаргу ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» задоволено частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від

16 березня 2018 року в частині стягнення з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_2 премії за жовтень 2017 року та моральної шкоди скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про стягнення з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» невиплаченої премії та моральної шкоди.

В решті рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року залишено без змін.

15 серпня 2018 року представник ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року повністю та скасувати постанову апеляційного суду Київської області від 23 липня 2018 року в частині залишення без змін рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року щодо скасування наказу ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 26 жовтня 2017 року №11-07/1-1523/п про оголошення догани ОСОБА_2Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 повністю, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено що з 01 січня 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1762,00 грн.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору в даній справі є скасування наказу ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 26 жовтня 2017 року № 11-07/1-1523/п про оголошення ОСОБА_2 догани, стягнення на користь ОСОБА_2 премії у розмірі 2 399,57 грн. за жовтень 2017 року, та відшкодування моральної шкоди у розмірі 18 110,00 грн.

Справа № 359/9713/17 є незначної складності, ціна позову в якій не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто справа є малозначною в силу своїх властивостей та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначною справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Представник ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що зазначена справа не відносить до категорії малозначних справ та має виняткове значення для ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», оскільки такими необґрунтованими та незаконними рішеннями суди першої та апеляційної інстанцій лише стимулюють

ОСОБА_2 та інших працівників несумлінно ставитися до своїх обов'язків.

Посилання заявника у касаційній скарзі на пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є безпідставними.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services

v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від

19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови апеляційного суду Київської області від 23 липня 2018 року про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі.

Було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня

2018 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Київської області від 23 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення невиплаченої премії та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило