Справа № 417/5215/18
Провадження № 2/417/100/18
РІШЕННЯ

Іменем україни

(заочне)

"04" червня 2018 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Рукас О.В.

за участі секретаря Білянської О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року,

в с т а н о в и в:

14.02.2018 року позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №301_030 від 04.10.2013 року.

Відповідно до п.п.2.2-2.4.1, 3.2.1 кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику на умовах договору кредит в сумі 25 000,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 34% річних в порядку, на умовах та в строки визначені договором. Кредит надався одноразово, строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.10.2016 року на споживчі цілі.

Згідно з п.п.2.2-2.3.3, 3.3.3 кредитного договору позичальник зобовязався проводити погашення кредиту та сплату процентів щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, рівними частинами в сумі 714,29 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми за кредитом, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк надалі в договірному порядку списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та процентів відповідно до послідовності, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт-факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом.

Банк свої обовязки, передбачені кредитним договором, виконав повністю та належним чином.

У звязку з порушенням позичальником умов кредитного договору в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, на його адресу реєстрації 19.04.2016 року за вихідним №46-15/596-1148 направлено вимогу про повернення кредиту за кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за кредитом, необхідність погашення суми заборгованості та попереджено про вжиття банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним України, у разі не сплати всієї суми у визначений банком строк. На сьогоднішній день вимоги Банку не задоволено, заборгованість не погашено.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №1/301_030 від 04.10.2013 року з ОСОБА_2 та договір поруки №2/301_030 від 04.10.2013 року з ОСОБА_3.

Відповідно до п.2.1, 2.2 договорів поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязався перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобовязання, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку та строки визначені кредитним договором.

Відповідно п.п.3.2.2 договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязання в порядку та строки встановлені кредитним договором, кредитор набуває право вимагати до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобовязанням, а поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У звязку з тим, що позичальник не виконав зобовязання щодо погашення кредиту та своєчасній сплаті процентів за його користування, банком з метою погашення простроченої заборгованості на адреси реєстрації поручителів 19.04.2016 року за вихідними №46-15/598-1150 та 346-15/597/1149 направлено вимоги про усунення порушень відповідно до кредитного договору, ними повідомлено про наявність у позичальника заборгованості за кредитом, необхідність виконання порушеного зобовязання у 30-денни й строк та попередження про вжиття банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством України, у разі не сплати всієї суми у визначений банком строк.

Вимоги до позичальника та поручителів були направлені поштою та залишені на поштовому відділенні для отримання відповідачами відповідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта» у рубриці «Новини Сходу», в звязку з тим, що останнє відоме місце проживання відповідачів є с.Красний Луч, Словяносербський район, м.Луганськ .

Станом на 26.01.2018 року в результаті невжиття заходів позичальником та поручителями щодо погашення заборгованості перед банком, існує заборгованість за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року, яка складає 39251,70 грн., яка складається:

- борг за кредитом в розмірі 16321,61 грн.;

- відсотки за користування кредитом з 02.12.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 11152,82 грн.;

- інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 5992,49 грн.;

- інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 3959,09 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.09.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 1092,92 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 732,77 грн.

Оригінал кредитного договору та договорів поруки було передано згідно до Розпоряджень щодо прийняття на збереження до сховища цінностей документів кредитної справи до сховища будівлі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», яка була захоплена незаконними збройними формуваннями разом зі всіма банківськими матеріальними цінностями, обладнанням, транспортними засобами та іншими речами.

Відповідно листа Сватівського відділу поліції ГУНП України в Луганській області від 22.02.2016 року №3053/111/42-2016 заява банку від 19.02.2015 року №42-11/18 про захоплення вказаного майна долучена до матеріалів кримінального провадження за номером 0000125 від 13.02.2015 року, триває досудове розслідування.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м.Луганськ.

Банком вжились всі можливі заходи щодо повернення незаконно захопленого майна, зокрема банк, з метою захисту порушених прав, неодноразово звертався до правоохоронних органів, в результаті чого, стосовно викладених фактів у зверненнях, відкрито кримінальне провадження за фактами захоплення державних та громадських будівель, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187,№0000125, №0000455, №0000180, №0001638, №0001603.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.133).

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 15.05.2018 року, 04.06.2018 року не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Справи Словяносербського районного суду Луганської області" та в розділі «Інформація для граждан АТО», оскільки відповідачі зареєстровані на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною радою України куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції (а.с.121-123, 128-130).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК Україну, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

04.06.2018 року згідно ст.281 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до протоколу судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

04.10.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №301_030 (а.с.8-10).

Відповідно до п.п.2.2-2.4.1, 3.2.1 кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику на умовах договору кредит в розмірі 25000,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 34% річних в порядку, на умовах та в строки визначені договором. Кредит надався одноразово, строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.10.2016 року на споживчі цілі.

Згідно з п.п.2.2-2.3.3, 3.3.3 кредитного договору позичальник зобовязався проводити погашення кредиту та сплату процентів щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, рівними частинами в сумі 714,29 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми за кредитом, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк надалі в договірному порядку списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та процентів відповідно до послідовності, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт-факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом.

Відповідно заяви про видачу готівки від 04 жовтня 2013 року ОСОБА_1 04 жовтня 2013 року отримала від філії Луганське ОУ АТ «Ощадбанк» 25000 (двадцять пять тисяч) гривень (а.с.38).

У звязку з порушенням позичальником умов кредитного договору в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, на адресу реєстрації ОСОБА_1 19.04.2016 року за вихідним №46-15/596-1148 направлено вимогу про повернення кредиту за кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за кредитом, необхідність погашення суми заборгованості та попереджено про вжиття банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним України, у разі не сплати всієї суми у визначений банком строк (а.с.32-33).

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №1/301_030 від 04.10.2013 року з ОСОБА_2 (а.с.16-18) та договір поруки №2/301_030 від 04.10.2013 року з ОСОБА_3 (а.с.20-22).

Відповідно до п.2.1, 2.2 договорів поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязався перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобовязання, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку та строки визначені кредитним договором.

Відповідно п.п.3.2.2 договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязання в порядку та строки встановлені кредитним договором, кредитор набуває право вимагати до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобовязанням, а поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У звязку з тим, що позичальник не виконав зобовязання щодо погашення кредиту та своєчасній сплаті процентів за його користування, банком з метою погашення простроченої заборгованості на адреси реєстрації поручителів 19.04.2016 року за вихідними №46-15/598-1150 та 346-15/597/1149 направлено вимоги про усунення порушень відповідно до кредитного договору, ними повідомлено про наявність у позичальника заборгованості за кредитом, необхідність виконання порушеного зобовязання у 30-денни й строк та попередження про вжиття банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством України, у разі не сплати всієї суми у визначений банком строк (а.с.34-35, 36-37).

Вимоги до позичальника та поручителів були направлені поштою та залишені на поштовому відділенні для отримання відповідачами відповідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта» у рубриці «Новини Сходу», в звязку з тим, що останнє відоме місце проживання відповідачів є с.Красний Луч Словяносербський район та м.Луганськ.

Станом на 26.01.2018 року в результаті невжиття заходів позичальником та поручителями щодо погашення заборгованості перед банком, існує заборгованість за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року, яка складає 39251,70 грн., яка складається:

- борг за кредитом в розмірі 16321,61 грн.;

- відсотки за користування кредитом з 02.12.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 11152,82 грн.;

- інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 5992,49 грн.;

- інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 3959,09 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.09.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 1092,92 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 732,77 грн. Розрахунок заборгованості додано до матеріалів справи (а.с.5-7).

За таких обставин між позивачем та відповідачами виникли зобовязальні цивільно - правові правовідносини у сфері споживчого кредитування, які забезпечені порукою.

Суд вирішуючи спір по суті заявлених вимог використовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

04.10.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №301_030 в сумі 25000 гривень зі сплатою процентів за його користування в розмірі 34% річних, в порядку, на умовах та в строки визначені договором. Кредит надався одноразово строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.10.2016 року.(а.с.8-11).

Згідно кредитного договору погашення кредиту та сплата відсотків здійснюється щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного звітного місяця починаючи з листопада 2013 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 03.10.2016 року.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, згідно розрахунку заборгованості станом на 26.01.2018 року сума заборгованості за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року складає 27474,43 грн., з них:

- борг за кредитом в розмірі 16321,61 грн.;

- відсотки за користування кредитом з 02.12.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 11152,82 грн.

Отже, вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню щодо стягнення їх з ОСОБА_1 на користь позивача.

Щодо вимог про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних згідно ст.625 ЦПК України суд виходить з наступного.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов'язання за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року та з нього підлягає стягненню борг за кредитом в розмірі 16321,61 грн. та відсотки за користування кредитом з 02.12.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 11152,82 грн., а всього 27474,43 грн.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань»).

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому про строчка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін»).

З розрахунку заборгованості вбачається, що початковим місяцем для визначення втрат від інфляції по основному боргу та процентах визначено вересень 2014 року, а кінцевим грудень 2017 року. Таким чином, збитки від інфляції за простроченим основним боргом складають 5992,49 грн., а за процентами 3959,09 грн. Наведений розрахунок повністю узгоджується з чинним законодавством.

Також правильно розраховано 3% річних з за прострочення боргу за кредитом за період з 01.09.2014 року по 25.01.2018 року, що становить 1092,92 грн. та 3% річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 25.01.2018 року 732,77 грн.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_1 є такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення боргу в солідарному порядку, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 546-548 ЦК України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору, може забезпечуватись письмовим договором поруки.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №1/301_030 від 04.10.2013 року з ОСОБА_2 (а.с.16-19) та договір поруки №2/301_030 від 04.10.2013 року з ОСОБА_3 (а.с.20-23).

Відповідно до п.2.1 договорів поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязався перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобовязання, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього.

Згідно до п.2.2 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання у тому ж обсязі, що і боржник в порядку та строки, визначені кредитним договором у тому числі, але не виключно у разі: часткового невиконання боржником зобовязання, зокрема, щодо сплати процентів або повернення частини кредиту в строки, визначені графіком погашення кредиту; невиконання боржником зобовязання щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним; виникнення підстав для дострокового повного/часткового погашення зобовязання за вимогою кредитора.

Відповідно п.п.3.2.2, 3.2.3 договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязання в порядку та строки встановлені кредитним договором, кредитор набуває право вимагати до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобовязанням, а поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобовязання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі так і частково.

Згідно з п.п.10.1.1,10.1.2 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 30 років з моменту підписання договору. Строк позовної давності тривалістю у 30 років до всіх правовідносин, повязаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобовязань повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо).

Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Отже, порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори.

Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Сторони в договорах поруки погодили зокрема в п.п.10.1.1, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом 30 років з моменту підписання за кредитним договором .

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В даному випадку згідно п.2.2 кредитного договору №301_030 від 04.10.2013 року термін остаточного погашення кредиту до 03.10.2016 року, при цьому згідно п.11.1.2 кредитного договору діє до повного виконання зобовязання.

Згідно з п.п.10.1.1,10.1.2 договорів поруки зазначено, що він діє протягом 30 років з моменту його підписання.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Крім того дане підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс11, де вказано, що умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року пред'явлено 14.02.2018 року, термін дії кредитного договору до 03.10.2016 року, а дія договору 30 років, тобто до 04.10.2033 року, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення боргу в солідарному порядку слід задовольнити в повному обсязі.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 02.02.2018 року був сплачений судовий збір у сумі 1762,00 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 288, 289 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530 , 536, 554, 559 ч.4, 610, 611, 615, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року в сумі 39251(тридцять девять тисяч двісті пятдесят одну) грн.70 коп., яка складається:

- борг за кредитом в розмірі 16321,61 грн.;

- відсотки за користування кредитом з 02.12.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 11152,82 грн.;

інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 5992,49 грн.;

- інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 3959,09 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.09.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 1092,92 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 732,77 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №301_030 від 04.10.2013 року в сумі 39251(тридцять девять тисяч двісті пятдесят одну) грн.70 коп., яка складається:

- борг за кредитом в розмірі 16321,61 грн.;

- відсотки за користування кредитом з 02.12.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 11152,82 грн.;

- інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 5992,49 грн.;

- інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 3959,09 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.09.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 1092,92 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 25.01.2018 року в розмірі 732,77 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 587 (пятсот вісімдесят сім) гривень 34 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 587 (пятсот вісімдесят сім) гривень 33 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 587 (пятсот вісімдесят сім) гривень 33 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може також бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Суддя О.В.Рукас