Ухвала

Іменем України

07 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 766/7749/17

провадження № 61-47701ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовними вимогами до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ в Херсонській області), відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, зараз Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - Дніпровський РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області) про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 12 вересня 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 157 808,85 грн.

На виконання судового рішення було видано виконавчий лист, примусове виконання якого здійснювалося ВПВР УДВС ГТУЮ в Херсонській області та Дніпровським РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області.

Оскільки ОСОБА_4 було повністю погашено суму заборгованості перед Банком, заявник просила суд зняти арешт, який накладений постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Херсонській області від 19 листопада 2012 року та постановою державного виконавця Дніпровського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській областівід 10 листопада 2013 року; виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи № 1, зареєстрований 19 листопада 2012 року за № 13266078 та № 2, зареєстрований 10 липня 2013 року за № 13788030 про обтяження рухомого майна та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис №13266132, зареєстрований 19 листопада 2012 року про арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_4; стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня

2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ВПВР УДВС ГТУЮ в Херсонській області, Дніпровського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області про звільнення майна з-під арешту задоволено.

Знято арешт з майна, належного ОСОБА_4, накладений постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Херсонській області від 19 листопада 2012 року та знято арешт, накладений постановою державного виконавця Дніпровського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 10 липня 2013 року.

Виключено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи № 1, зареєстрований 19 листопада 2012 року за № 13266078, та № 2, зареєстрований 10 липня 2013 року за № 13788030 про обтяження рухомого майна, та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис № 13266132, зареєстрований 19 листопада 2012 року про арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_4

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Дніпровський РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області та ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року апеляційні скарги Дніпровського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області та ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області задоволено.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня

2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області, Дніпровського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області про звільнення майна з-під арешту відмовлено.

28 листопада 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Херсонського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року та залишити в силі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2018 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційні скарги ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області та Дніпровського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області мали бути підписані адвокатами; представники ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області та Дніпровського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області жодного разу не з'явилися до суду першої інстанції, тому апеляційний суд не мав права приймати до уваги письмові докази відповідачів у вигляді апеляційних скарг; докази, які подані відповідачами до апеляційного суду належним чином не завірені; постанова апеляційного суду не містить оцінки аргументам, які викладено у відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_4; наявність арешту на майно заявника є протиправним втручанням держави у мирне володіння майном.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_4 не було сплачено на користь держави виконавчий збір в розмірі 115 780,89 грн, тому проведені державним виконавцем виконавчі дії у повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та відсутні будь-які правові підстави щодо вилучення (зняття арешту) записів з державних реєстрів обтяження майна.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4, оскільки у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арештів з майна боржника та вилучення відповідних записів з реєстрів обтяжень при закінченні виконавчого провадження, оскільки ОСОБА_4 не сплачено виконавчий збір у дохід держави.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення не впливають, зі змісту касаційної скарги та постанови Херсонського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року не вбачається неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права,тому на підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Херсонського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні про звільнення майна з-під арешту, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська