Справа № 742/2087/17 Провадження № 22-ц/795/499/2018 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Бездідько В. М.
У Х В А Л А

02 квітня 2018 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в особі судді Шитченко Н.В., вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 09 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частку спільного сумісного майна,

у с т а н о в и в :

Рішенням від 09 лютого 2018 року Прилуцький міськрайонний суд позов ОСОБА_2 задовольнив у повному обсязі. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Проте апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкритим, виходячи з наступного.

Відповідачем, всупереч вимогам ЗУ «Про судовий збір», яким визначено порядок оплати та розміри ставок судового збору, не сплачено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги.

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір, який становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною 3 ст. 6 Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктами 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір (в редакції , чинній на день подання позову) передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. За подання фізичною особою позову немайнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (1600 х 0,4 = 640 грн).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 заявлено вимогу немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу) та вимогу майнового характеру (визнання права власності на 1/2 частку спільного сумісного майна). За своєю майновою вимогою позивачем була зазначена ціна позову 209000 грн.

При зверненні до суду першої інстанції, ОСОБА_2 був сплачений судовий збір у розмірі 2090 грн. Проте, в матеріалах справи відсутні письмові докази на обґрунтування заявленої позивачем ціни позову 209000 грн. Так, вартість квартири, на 1/2 частину якої ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності, згідно з договором купівлі-продажу від 14 квітня 2007 року становить 13607 грн (а.с. 7). Вартість автомобіля, розподіл якого просить провести позивач та стягнути на її користь 88110,76 грн грошової компенсації замість належної їй частини, за висновком експерта становить 176221,52 грн (а.с. 84).

Беручи до уваги наведене та приписи п.п. 2, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що при визначенні розміру судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги, слід визначити фактичну ціну позову ОСОБА_2 у розмірі 94914,26 грн (6803,5 + 88110,76 = 94914,26).

Отже, виходячи із заявлених ОСОБА_2 вимог немайнового та майнового характеру, заявник повинен був сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 2383,71 грн (640 х 150 % + 94914,26 х 1% х 150 % = 2383,71). Зазначена сума підлягає сплаті за наступними реквізитами - отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, р/р 0002, , в ГУДКСУ у Чернігівській області, (МФО 853592) «Судовий збір» з наданням апеляційному суду оригіналу документу про сплату вказаного платежу.

Крім того, всупереч вимог п. 7 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, у резолютивній частині апеляційної скарги не чітко викладене клопотання особи, яка її подала. Так, звертаючись зі скаргою, заявник просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна.

Проте з матеріалів справи, зокрема заперечень ОСОБА_1 на позов (а.с. 73-75), що продубльовано і у судовому рішенні, вбачається, що відповідач визнав позовні вимоги в частині визнання транспортного засобу спільним сумісним майном подружжя та не заперечував проти їх задоволення. Отже, доводи апеляційної скарги не містять чітких мотивувань, у якій саме частині (чи в цілому) заявник не згоден з судовим рішенням та не зазначено конкретно, що саме має зробити апеляційний суд у разі задоволення його скарги: скасувати судове рішення повністю або частково.

Виходячи з наведеного, на підставі ч. 2 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, з наданням 5-денного строку з моменту отримання копії ухвали для усунення зазначеного недоліку.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 09 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частку спільного сумісного майна - залишити без руху.

Запропонувати заявнику протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали усунути зазначений в ухвалі недолік.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_3

Роз'яснити заявнику, що у випадку невиконання вказаної в ухвалі вимоги у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

СуддяН. В. Шитченко