_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2043/18
УХВАЛА

07.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Кирикової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 року до Київського районного суду міста ОСОБА_5 надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики від 23 березня 2015 року та від 13 листопада 2015 року, в якій позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в сумі 150000 доларів США, суму пені у розмірі 1025220 гривень 27 копійок, три відсотки річних в сумі 122703 гривні 70 копійок.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 14.12.2017 року на підставі вищевказаної позовної заяви відкрито провадження по справі та призначено до попереднього судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання, а саме 23 квітня 2018 року, представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, в якій просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в сумі 150000 доларів США, суму пені у розмірі 1025220 гривень 27 копійок, 12 відсотків річних в сумі 1269788 гривень 90 копійок, яка була прийнята судом до розгляду.

Також ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_5 від 23 квітня 2018 року зобовязано ОСОБА_3 надати до суду, для огляду в судовому засіданні, оригінали:

- розписки від 23 березня 2015 року про отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_3 у позику грошових коштів в сумі 90000 доларів США з метою придбання квартири та здійснення ремонту в АДРЕСА_1 та двох паркомісць у вказаному будинку;

- розписки від 13 листопада 2015 року про отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_3 у позику грошових коштів в сумі 60000 тисяч доларів США з метою придбання квартири та двох паркомісць за адресою АДРЕСА_2.

Під час підготовчого судового засідання, а саме 07.06.2018 року, представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, в якій просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 02 квітня 2018 року в сумі 140000 доларів США, суму пені у розмірі 1025220 гривень 27 копійок, 12 відсотків річних в сумі 1269788 гривень 90 копійок, яка була прийнята судом до розгляду.

В підготовчому судовому засіданні 18.10.2018 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив заяву про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, на підставі п. 9 ч.1 ст. 257 ЦПК України, посилаючись на невиконання позивачем ухвали суду від 23.04.2018 року в частині надання спірних оригіналів розписок від 23 березня 2015 року та від 13 листопада 2015 року.

У підготовчому судовому засіданні 07.12.2018 року представник відповідача ОСОБА_1 заяву підтримав та просив суд задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_5 заперечував проти задоволення вказаної заяви посилаючись на те, що під час розгляду справи позивачем були уточнені позовні вимоги, в яких позивач просить суд стягнути суму боргу за договором позики від 02 квітня 2018 року. У вказаній розписці від 02.04.2018 року, яка складена ОСОБА_4 зазначено, що розписка складається у звязку з частковим поверненням суми боргу за розписками від 23 березня 2015 року та від 13 листопада 2015 року, на підставі чого останні розписки знищуються та складається нова розписка.

Про вказані обставини, як стверджує представник позивача, він повідомляв суд, а відтак відсутні підстави для ствердження, що позивач ухиляється від виконання ухвали суду.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи та вказане клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Як вже зазначалось судом ухвалою Київського районного суду міста ОСОБА_7 від 23 квітня 2018 року зобовязано ОСОБА_3 надати до суду, для огляду в судовому засіданні, оригінали розписки від 23 березня 2015 року та від 13 листопада 2015 року.

Відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає посилання представника відповідача про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України безпідставними, оскільки як вбачається, позивачем після постановлення вказаної ухвали суду про витребування доказів, було повідомлено суд, що оригінали розписок від 23 березня 2015 року та від 13 листопада 2015 року знищені, у звязку з частковим поверненням ОСОБА_4 суми боргу, на підставі чого останнім було складено нову розписку від 02 квітня 2018 року, а позивачем уточнені позовні вимоги та заявлені вимоги про стягнення суми боргу саме на підставі останньої розписки.

На підставі вищевикладених обставин, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача, що позивачем з неповажних причин або без повідомлення причин доказів не виконано ухвалу суду про витребування доказів, а від так відсутні підстави вважати, що позивачка ухиляється від їх подання, з урахуванням чого, суд вважає заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду необґрунтованою та безпідставною.

Також, щодо посилань представника відповідача з надання оцінки чи є належними або не належними доказами наявні в матеріалах справи копії розписок від 23 березня 2015 року та від 13 листопада 2015 року, суд зазначає, що безпосередньо мотивовану оцінку усім доказам по справі, як і кожному доказу окремо, суд висловлює саме у рішенні суду за наслідком розгляду справи.

Керуючись ст. 84, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 07 грудня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.