АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року

м. Київ

справа №761/37931/16-ц

провадження № 22-ц/796/5588/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддів Кулікової С.В., Вербової І.М.,
розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Голови правління Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» Равіна Вадима Львовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року

у справі за позовом Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» до ОСОБА_5 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до ОСОБА_5 з вимогами про стягнення коштів - членських внесків, цільових внесків та штрафу у сумі 3160 грн /а.с. 1/

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви про зменшення судового збору. /а.с.14/

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків - несплатою судового збору./а.с. 18/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвали скасувати, справу направити до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що в останньому клопотанні було висловлено про відстрочення сплати судового збору. Зазначав про те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, а позивач є неприбутковою організацією - гаражним кооперативом, про що були надані відповідні докази.

Справу призначено у письмовому провадженні, водночас відповідач ОСОБА_5 за адресою, вказаною у позові не проживає, як вказано у довідці Укрпошти, водночас, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності, оскільки вирішує питання на стадії відкриття провадження, а не по суті вимог позову.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &qu ч;Про судоустрій і статус суддів&q? і;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &q?дн;Про судоустрій і статус суддів&q?й ; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції, на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Києва 27.10.2016 р.

31.10.2016 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху, оскільки згідно із Законом України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, що подаються до суду юридичною особою, судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. /а.с. 4/

На виконання вказаних вимог, позивачем сплачено 500 грн судового збору / а.с. 13/ та подано клопотання про його зменшення до сплаченої суми, оскільки ГБК «Лада-2» є кооперативом, не має на меті одержання прибутку та утримується виключно за рахунок членських внесків. / а.с. 9/

22.12.2016 р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні заяви відмовлено, оскільки заявником в обґрунтування клопотання про зменшення судового збору суду не надано вагомих доказів скрутного фінансового стану, а відсутність коштів на сплату судового збору не є у відповідності із Законом підставою для зменшення судового збору. /а.с.14/

14.02.2017 р. позивачем подано заяву про зменшення розміру судового збору до 500 грн із відстроченням решти його частини до вирішення справи по суті. / а.с. 17/

15.02.2017 р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва позовну заяву повернуто позивачу, та вказано, що ухвалою суду від 22 грудня 2016 року клопотання представника позивача про зменшення судового збору по даній справі було залишено без задоволення. Оскільки, питання про зменшення судового збору судом уже вирішено, клопотання залишено без задоволення, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність, залишити дану заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, а також те, що клопотання позивача про зменшення розміру судового збору було залишено без задоволення, викладені в ухвалі суду від 31 жовтня 2016 року недоліки не усунуті, а тому відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суд першої інстанції заява вважав неподаною і повернув позивачу.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2017 р. вже була оскаржена позивачем. Апеляційною інстанцією апеляційна скарга залишалась без руху у зв'язку з несплатою судового збору у розмірі 1600 грн. На виконання вимог апеляційної інстанції, апелянтом подано клопотання про зменшення розміру судового збору до 121, 80 грн та сплачу вказану суму.

Ухвалою Апеляційного суду м . Києва від 18.05.2017 р. у задоволенні клопотання відмовлено, продовжено строк для усунення недоліків.

На виконання вимог апеляційного суду, апелянтом подано клопотання про зменшення суми судового збору до 243, 60 грн, та доплачено 121, 80 грн. / а.с. 45-46/

03.07.2017 р. апеляційну с каргу повернуто у зв'язку з не усуненням недоліків. / а.с. 47-48/

Переглядаючи рішення у касаційному порядку, справу направлено на розгляд до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про відкриття провадження. / а.с. 99-103/

Враховуючи позицію Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловлену у Постанові від 23.05.2018 р., колегія суддів, переглядаючи справу в апеляційному порядку, зазначає наступне.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженого рішення) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 111, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Зазначаючи про те, що ухвалою суду від 22 грудня 2016 року клопотання представника позивача про зменшення судового збору по даній справі було залишено без задоволення, суд першої інстанції фактично не розглянув питання відстрочення решти судового збору до вирішення справи по суті, вважаючи, що це питання вже вирішено, прийшов до передчасного висновку про не усунення недоліків позову.

Крім того, необхідно звернути увагу суду першої інстанції на пропорційність суми вимог 3160 грн, яку просить стягнути позивач та вже сплачену суму судового збору до суду першої інстанції 500 грн, з урахуванням також наданих доказів про неприбутковість кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Зважаючи на сплачені за подачу апеляційної скарги 243, 60 грн, вказану суму належить стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача.

Керуючись ст. 379 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Голови правління Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» Равіна Вадима Львовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року -скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» // 243, 60 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: