Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6780/18
Р І Ш Е Н Н Я

20 листопада 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 3 грудня 2009 року до 14 березня 2013 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2013 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

З листопада 2017 року дочка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси суду від 11 червня 2018 року припинено стягнення з нього аліментів за рішенням суду від 25 червня 2013 року, відізвано виконавчий лист виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси від 25 липня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5В в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2018 року та до її повноліття. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь за період з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року грошові кошти в сумі 3774 грн. 61 коп.

Позивач вказує, що за період з 1 березня 2018 року по 31 липня 2018 року з нього додатково стягнуті кошти на утримання дочки в сумі 8174 грн. 53 коп., хоча дитина з листопада місяця проживає з ним.

Рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 22 грудня 2017 року № 1072 встановлено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом з батьком.

Сума перерахованих, як аліменти коштів, підтверджується довідкою про утримані аліменти з позивача, наданої Черкаським інститутом пожежної безпеки імені ОСОБА_6 Національного університету цивільного захисту України від 1 серпня 2018 року № 229, згідно з якою за вказаний період сплачено аліментів в сумі 8174 грн. 53 коп.

Дані обставини ставлять його в скрутне матеріальне становище, оскільки він змушений самостійно утримувати дитину та додатково сплачувати аліменти матері дитини, з якою дитина ОСОБА_5 не проживає, чим порушені його права та законні інтереси, та завдана матеріальна шкода.

Просить суд стягнути з відповідачки на його користь кошти, сплачені ним на утримання неповнолітьної дитини ОСОБА_5, за період з 1 березня 2018 року по 31 липня 2018 року в сумі 8174 грн. 53 коп.

Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судовому засідання повністю підтримав вимоги викладенні в заяві. Наполягав на задоволенні позову. Зазначив, що дочка ОСОБА_7 проживає разом з ним з листопада 2017 року. Відповідач, за весь період часу, не приймає участі у додаткових витрат на дитину.

Відповідач ОСОБА_2 представник ОСОБА_3 та її пре в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала письмові пояснення для приєднання до матеріалів справи. Додатково пояснила, що після розлучення ОСОБА_1, відповідно до рішення суду, хоча і сплачував аліменти на неповнолітніх дітей, але в додаткових витрат участі не приймав. Зазначили, що з вересня по травень 2013-2017 роки вона самостійно несла витрати на додаткові платні зайняття ОСОБА_5, а саме хореографію, інформатику, щомісячні внески до фонду класу і кошти на свята. Крім того, витрачала на лікування та одяг, канцтовари необхідні для школи. Вважає, що вона понесла набагато більше затрат ніж ті, які позивач зазначає в позові, а тому вважає кошти, які просить стягнути позивач додатковими витратами на дитину. Крім того вважає що вказані кошти є додатковими витратами на дитину, нею витрачені, а тому поверненню не підлягають. Ззаначили, що ОСОБА_2 н,М. не є відповідачем а є потерпілою особою

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія серії I-СР № 261962 виданого повторно 9 січня 2018 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повнолітня.

Відповідно до постанови державного виконавця Соснівського ВДВС ОСОБА_8 від 29 липня 2013 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1

Рішенням у служби дітей Черкаської міської ради №1072 від 22 грудня 2017 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_5, яка народилася 9 листопада 2005 року, разом з батьком ОСОБА_1

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2018 року (справа №711/441/18), яке вступило в законну силу 23 липня 2018 року, припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2013 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2017 року.

Відізвано виконавчий лист, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси №2/711/1608 25 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2018 року та продовжувати до повнолітня дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за період з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року в сумі 3774 грн. 61коп.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що з 22 грудня 2017 року неповнолітня ОСОБА_5 проживає разом з батьком ОСОБА_1

Згідно довідки ЧІБП ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України №279 від 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 дійсно працює в Черкаському інституті пожежної безпеки ім.. ОСОБА_6 НУЦЗ України на посаді старшого інженера. З 1 березня 2018 року до 31 липня 2018 року утримано аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5,згідно виконавчого листа №2/711/1608, виданого 25 липня 2013 року відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2013 року в справі №711/3961/13-ц. За березень 2018 року утримано 1712, 25 грн., у квітня 2018 1615,57 грн., у травні 2018 1615,57 грн., у червня 2018 1615,57 грн., у липні 2018 1615, 57 грн., а всього на суму 8 174, 53 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Згідно статті 12 цього ж Закону вказано, що «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею».

Оскільки з 22 грудня 2017 року неповнолітня ОСОБА_5 проживала разом з батьком ОСОБА_1 та знаходилася на його утриманні, то суд приходить до висновку що аліменти в розмірі 8174 грн. 53 коп., стягнуті за період з 1 березня 2018 року до 31 липня 2018 року на користь ОСОБА_2 не були витрачені нею на утримання дитини, оскільки дитина проживала з батьком, а тому ОСОБА_2 набула ці кошти без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязано повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуто, згодом відпало.

Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Обєктивними умовами виникнення зобовязань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Як слідує з правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові по справі № 6-3090 цс15 від 3 березня 2016 року, положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобовязання.

Характерною особливістю кондикційних зобовязань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобовязання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобовязання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобовязанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобовязання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Оскільки відповідачка набула майно або зберегла його у себе за рахунок позивача без достатньої правової підстави, суд вважає що з неї на користь позивача слід стягнути 8174 грн. 53 коп. безпідставно набутих коштів.

При цьому суд звертає увагу на те, що під час розгляду цивільної справи №711/441/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Соснівський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення грошових коштів представник відповідача визнала позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, які були сплачені позивачем на утримання дочки за період з 22 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року, оскільки з 22 грудня 2017 року дочка проживає разом з батьком, згідно рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини від 22 грудня 2017 року № 1072, а до цього часу дочка проживала і з батьком і з матірю, сплачені аліменти використовувались в інтересах дочки. А тому, відповідач згодна повернути аліменти позивачу.

Доводи відповідача про те, що не підлягають поверненню аліменти, оскільки вона їх отримувала не безпідставно, не ґрунтуються на законі.

Крім того суд вважає, що стягнуті кошти не є додатковими витратами на дитину, як вважає відповідач, виходячи з наступного.

Так, ч.ч.1,2 ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Отже, наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

З позовом про стягнення додаткових витрат на дитину відповідач до позивача не зверталася.

Крім того, як вбачається з довідки ЧІБП ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України №279 від 12 листопада 2018, кошти в сумі 8 174 грн. 53 грн., які утриманні з позивача за період з 1 березня 2018 року до 31 липня 2018 року є саме аліментами на утримання дочки ОСОБА_5, 9 листопада 2005 року, які стягувалися на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2013 року.

Оскільки позов підлягає до задоволення, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача до стягнення підлягають судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого ним при подачі позову в сумі 704,80 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 1212-1215 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13 19, 76-82, 133, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія НС №750099, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_5, код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серія НС №948858, код НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_7) 8174 грн. 53 коп. та 704 грн. 80 коп. судового збору, а всього 8879 грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_9