АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Чернівці справа № 727/7624/13

Апеляційний суд Чернівецької області у складі

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Ковальчук Н.О.

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представників ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/6 частку спадкового майна та виділ 1/6 частки в будинковолодінні, за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та його розподіл, встановлення порядку користування цим майном, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2015 року, ухваленого під головуванням судді Богдана С.І.,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 вересня 2008 року помер її батько - ОСОБА_7

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вул. Заставнянській,140-Б в м. Чернівці, 1/2 частини земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку, площею 0,863 га, та 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, часток вкладів у Чернівецькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк», які оформлені на імя ОСОБА_6 на суму 13000 грн. та на суму 5000 євро.

Спадкоємцями майна ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_6, вона, як донька, та син ОСОБА_3

Вона для оформлення своїх спадкових справ зверталася до першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва у звязку з тим, що розмір спадкового майна змінився та неможливо визначити, яке майно на час смерті належало померлому.

З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:

? визнати за кожним із співвласників, які брали участь у приватизації, у тому числі і за нею, право власності на ідеальну частку у розмірі 1/5 частини квартири АДРЕСА_2;

? визнати за нею право власності у розмірі 1/6 частини у спадщині після смерті її батька ОСОБА_7, а саме: на 1/15 частини квартири АДРЕСА_3; на 1/6 частини земельної ділянки по вул. Заставнянській, 140-Б в м. Чернівці; 1/6 частини житлового будинку № 140-Б по вул. Заставнянській у м. Чернівці, виділивши їй в натурі: приміщення: 2-3, площею 17 кв. м, вартістю 152 703 грн., 2-5, площею 4,8 кв. м, вартістю 43 116 грн., 2-7, площею 10,7 кв. м, вартістю 96 113 грн., 2-8, площею 17,3 кв. м, вартістю 155 398 грн., 2-6, площею 9,5 кв. м, вартістю 25 537 грн., а разом загальною площею 59,3 кв. м, вартістю 472 867 грн.; а також господарські споруди 1/2 вигрібної ями літ. І, 1/2 частини колодязя літ. К, 1/2 частини огорожі № 1,1/2 воріт № 2,1/2 частини огорожі № 3, всього на 120 078 грн., а разом 592 945 грн., що на 62 945 грн. більше за ідеальну частку.

Враховуючи, на її думку, її право на 1/6 частини грошових вкладів, які складають 834 євро та 2 167 грн., просила зарахувати ці кошти у рахунок її часткової компенсації за різницю у ідеальних частках, стягнути з неї на користь ОСОБА_6 39 305 грн. різниці в ідеальних частках.

У січні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_3 подали до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, встановлення порядку користування майном, припинення права власності на частки в нерухомому майні, посилаючись на те, що вони, як спадкоємці за законом першої черги після смерті ОСОБА_7, зверталися до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину.

З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили суд:

-визнати право власності ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на спадкове майно кожного в порядку спадкування після ОСОБА_7, який помер 03 вересня 2008 року, що складається з 1/6 частини у квартири АДРЕСА_4, з 1/6 частини у квартирі АДРЕСА_5, з 1/15 ідеальної частки квартири АДРЕСА_2; 1/6 частини земельної ділянки, площею 0,0863 га, по вул. Заставнянській, 140-Б у м. Чернівці;

-поділити спадкове майно шляхом зобовязання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 сплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за 1/6 частини у праві власності на квартиру АДРЕСА_4 у розмірі 78 926 грн 81 коп. та 1/6 частини у праві власності на квартиру АДРЕСА_6 у розмірі 73 090 грн. 80 коп.; 1/6 частини у праві власності на земельну ділянку, площею 0,0863 га, по вул. Заставнянській, 140-Б в м. Чернівці у розмірі 13 606 грн 67 коп.;

-залишити у їхній власності 1/6 частки у праві власності на квартири № 1 і № 2 по вул. Заставнянській, 140-Б у м. Чернівці за кожним окремо; на земельну ділянку, площею 0,0863 га, по вул. Заставнянській, 140-Б у м. Чернівці;

-припинити право власності ОСОБА_1 на 1/6 частини квартир № 1 і № 2 по вул. Заставнянській, 140-Б у м. Чернівці; на земельну ділянку, площею 0,0863 га, по вул. Заставнянській, 140-Б у м. Чернівці;

-встановити порядок користування 1/5 ідеальної частки квартири АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцю ОСОБА_7, залишивши у спільному користуванні ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1

У квітні 2015 року ОСОБА_8 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_2. Вимоги мотивував тим, що він є особою, яка брала участь у приватизації зазначеної квартири, а відсутність вказівки про його право власності на цю частку перешкоджає йому зареєструвати його право власності на належну йому частку у спірній квартирі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, який помер 03 вересня 2008 року, за ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини спадкового майна, яке складається з 1/6 частини житлового будинку № 140-Б по вул. Заставнянській у м. Чернівці, з 1/15 частки квартири АДРЕСА_3.

Визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, який помер 03 вересня 2008 року, за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у вигляді 5/6 частини спадкового майна, яке складається з 5/6 частини житлового будинку № 140-Б по вул. Заставнянській у м. Чернівці та з 1/15 частини квартири АДРЕСА_3 за кожним окремо.

Визнано право власності за кожним із співвласників квартири АДРЕСА_3 по 1/5 частини квартири, зокрема за ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8

У звязку зі смертю ОСОБА_7 визнано право спільної часткової власності на його частку у квартирі по 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1

Поділено спадкове майно у вигляді житлового будинку № 140-Б по вул. Заставнянській у м. Чернівці і виділено в натурі ОСОБА_1 згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2015 року № 379 1/6 частини житлового будинку, яке складається з 2-4 коридору, площею 5,9 кв. м, вартістю 52 997 грн.; приміщення 2-5 санвузла, площею 4,8 кв. м, вартістю 43 116 грн.; приміщення 2-6 веранди, площею 7-2 кв. м, вартістю 64 674 грн., приміщення кухні, площею 10,7 кв. м, вартістю 96 113 грн.; приміщення 2-7 кімнати, площею 17,3 кв. м, вартістю 155 398 грн.; з господарських приміщень ? ями вигрібної літ І, вартістю 8 460 грн., 1/2 колодязя літ. К, вартістю 8 011 грн.; ? огорожі № 1, вартістю 80 059 грн., 1/2 воріт № 2, вартістю 18 812 грн., ? огорожі № 3, вартістю 4 736 грн., всього вартістю 532 336 грн., що в загальній вартості становить 17/100 часток.

Виділено в натурі майно у вигляді 5/6 частини житлового будинку № 140-Б по вул. Заставнянській у м. Чернівці згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2015 року № 379 ОСОБА_6 та ОСОБА_3, яке складається з приміщення 1-1 коридору, площею 21,5 кв. м, вартістю 193 125 грн.; приміщення 1-2 кімнати, площею 19,6 кв. м, вартістю 176 058 грн.; приміщення 1-3 кухні, площею 27,4 кв. м, вартістю 246 122 грн.; приміщення 1-4 коридору, площею 3,6 кв. м, вартістю 32 337 грн.; приміщення 1-5 комори, площею 2,5 кв. м, вартістю 22 456 грн.; приміщення 1-6 санвузла, площею 6,4 кв. м, вартістю 57 488 грн.; приміщення 1-7 коридору, площею 6,6 кв. м, вартістю 59 265 грн.; приміщення 1-8 комори, площею 3,3 кв. м, вартістю 29 642 грн.; приміщення 1-9 кімнати, площею 15,5 кв. м, вартістю 139 230 грн.; приміщення 1-10 кімнати, площею 31,7 кв. м, вартістю 284 747 грн.; приміщення 1-11 тамбура, площею 3,5 кв. м, вартістю 76 775 грн.; приміщення 2-1 тамбура, площею 3,5 кв. м, вартістю 76 774 грн.; приміщення 2-2 кімнати, площею 18,8 кв. м, вартістю 168 872 грн.; приміщення 2-3 кімнати, площею 17 кв. м, вартістю 152 703 грн.; приміщення 2-6 веранди, площею 2,3 кв. м, вартістю 20 660 грн.; приміщення 2-9 кімнати, площею 30,3 кв. м, вартістю 272 107 грн.; приміщення 2-10 передпокою, площею 22,5 кв. м, вартістю 202 107 грн.; з господарських будівель підвал літ. «пд», вартістю 66 591 грн.; сарай літ. Б, вартістю 250 402 грн.; 1/2 частини ями вигрібної літ. І, вартістю 8 460 грн.; 1/2 колодязя літ. К, вартістю 8 011 грн.; ? частини огорожі № 1, вартістю 80 059 грн.; 1/2 частини воріт № 2, вартістю 18 812 грн.; 1/2 частини огорожі № 3, вартістю 4 736 грн., всього вартістю 2 647 623 грн., що становить 83/1000 частини.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю в долях в грошовому вигляді в спадковому майні в сумі 103 624 грн., оскільки її частка менше за ідеальну частку саме на цю суму.

Встановлено порядок користування 1/5 частини квартири АДРЕСА_3, яка залишилася як спадкове майно після смерті ОСОБА_7 у спільному користуванні ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_9 просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_3

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просила рішення суду першої інстанції в частині поділу будинковолодіння №140Б по вул. Заставнянській у м. Чернівці, відмови у визнанні за нею права на 1/6 частину земельної ділянки, у визнанні права власності на частки у грошових вкладах, а також у стягненні витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

В решті рішення просила залишити без змін.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині:

-визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/6 частини спадкового майна, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по вул. Заставнянській № 140-Б у м. Чернівці, за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на 5/6 частини спадкового майна, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по вул. Заставнянській, 140-Б у м. Чернівці;

-виділу в натурі ОСОБА_1 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по вул. Заставнянській, 140-Б у м. Чернівці;

-виділу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в натурі майна у вигляді 5/6 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по вул. Заставнянській № 140-Б в м. Чернівці;

-стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різниці в частках у грошовому виразі у спадковому майні у розмірі 103 624 грн.; визнання за ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 права власності за кожним на 1/5 частки квартири АДРЕСА_7;

-встановлення порядку користування 1/5 часткою квартири АДРЕСА_3;

-відмови в позові про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частини вкладу у Чернівецькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 13 тис. грн..;

-про визнання права власності за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 за кожним на 1/6 частини земельної ділянки по вул. Заставнянській № 140-Б у м. Чернівці скасовано.

Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, а саме за кожним на 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по вул. Заставнянській № 140-Б у м. Чернівці, та яке складається з приміщень у житловому будинку: 1-1 коридору площею 21,5 кв.м, 1-2 кімнати площею 19,6 кв.м, 1-3 кухні площею 27,4 кв.м, 1-4 коридору площею 3,6 кв. м, 1-5 комори площею 2,5 кв.м, 1-6 санвузла площею 6,4 кв.м, 1-7 коридору площею 6,6 кв.м, 1-8 комори площею 3,3 кв.м, 1-9 кімнати площею 15,5 кв. м, 1-10 кімнати площею 31,7 кв.м, 2-2 кімнати площею 18,8 кв.м, 2-3 кімнати площею 17 кв.м, 2-4 коридору площею 5,9 кв.м, 2-5 санвузла площею 4,8 кв. м, 2-7 кухні площею 10,7 кв.м, 2-8 кімнати площею 17,3 кв.м., 2-9 кімнати площею 30,3 кв.м, 2-10 передпокою площею 22,5 кв.м, підвал літ. «пд», з господарських будівель 1/2 частини вигрібної ями літ. І, 1/2 частини колодязя літ. К, 1/2 частини огорожі № 1.

Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, а саме за кожним на 1/6 частини земельної ділянки, яка розташована по вул. Заставнянській № 140-Б у м. Чернівці, площею 0,0863 га.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини вкладу «Стандарт», який відкритий у Чернівецькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 13 тис. грн. згідно з договором від 04 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про виділ 1/6 частини в нерухомому майні відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення часток в житловому будинку, господарських будівель та спорудах, земельній ділянці, які розташовані по вул. Заставнянській № 140-Б у м. Чернівці, та встановлення порядку користування часткою в квартирі АДРЕСА_2 відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року рішення апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про виділ у натурі 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, яку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_7, та у частині позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частки в нерухомому майні, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Шевченківського районного суд м. Чернівці від 5 листопада 2015 року в іншій не скасованій частині та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року в іншій частині залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Предметом нового апеляційного розгляду є законність рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про виділ у натурі 1/6 частини житлового будинку, яку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_7, та у частині позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку в цьому майні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про виділ частки майна в натурі та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про припинення права власності на частку в нерухомому майні, суд першої інстанції виходив із того, що поділ спірних будівель, які розташовані по вул. Заставнянській, 140-Б у м. Чернівці, необхідно здійснити згідно з п. 7 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2015 року № 379, оскільки такий варіант поділу є оптимальним, а сторони будуть забезпечені як житловими приміщеннями так і допоміжними.

З врахуванням технічних, санітарних та інших норм поділ спірних будівель на дві частини та з урахування того, що одній стороні належить 1/6 ідеальна частка, а другій 5/6 часток такий поділ технічно можливий.

Спірне нерухоме майно підлягає поділу в натурі, оскільки ОСОБА_1 не має іншого житлового приміщення для проживання, крім того, остання проживала в даному будинку разом з покійним батьком ОСОБА_7

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального права.

Так, рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року, визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, а саме за кожним на 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по вул. Заставнянській № 140-Б у м. Чернівці, та яке складається з приміщень у житловому будинку: 1-1 коридору площею 21,5 кв.м, 1-2 кімнати площею 19,6 кв.м, 1-3 кухні площею 27,4 кв.м, 1-4 коридору площею 3,6 кв. м, 1-5 комори площею 2,5 кв.м, 1-6 санвузла площею 6,4 кв.м, 1-7 коридору площею 6,6 кв.м, 1-8 комори площею 3,3 кв.м, 1-9 кімнати площею 15,5 кв.м, 1-10 кімнати площею 31,7 кв.м, 2-2 кімнати площею 18,8 кв.м, 2-3 кімнати площею 17 кв.м, 2-4 коридору площею 5,9 кв.м, 2-5 санвузла площею 4,8 кв.м, 2-7 кухні площею 10,7 кв.м, 2-8 кімнати площею 17,3 кв.м., 2-9 кімнати площею 30,3 кв.м, 2-10 передпокою площею 22,5 кв.м, підвал літ. «пд», з господарських будівель 1/2 частини вигрібної ями літ. І, 1/2 частини колодязя літ. К, 1/2 частини огорожі № 1.

Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, а саме за кожним на 1/6 частини земельної ділянки, яка розташована по вул. Заставнянській № 140-Б у м. Чернівці, площею 0,0863 га.

Дане рішення апеляційного суду Чернівецької області в цій частині залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року.

Встановлено, що після відкриття спадщини ОСОБА_7 відповідачка ОСОБА_6 зробила реконструкцію спірного будинку, під час якої добудувала тамбур 1-11 площею 3,5 кв.м. на першому поверсі, тамбур 2-1 площею 3,5 кв.м. на другому поверсі, веранду 2-5 площею 9,5 кв.м. на другому поверсі, зовнішні сходи на другий поверх. Крім того, ОСОБА_6 побудувала сарай літ. «Б» та огорожу №№2, 3.

Ухвалюючи рішення про виділ ОСОБА_1 1/6 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м.Чернівці, по вул..Заставнянській, 140-Б, згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №379 від 22 січня 2015 року суд першої інстанції не врахував, що у запропонований у експертизі варіант виділу частки позивачки, крім спадкового майна, включене майно ОСОБА_6, яке вона добудувала після смерті свого чоловіка та яке належить останній на праві власності.

У зв»язку із тим, що висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи №379 від 22 січня 2015 року, який був покладений в основу рішення суду першої інстанції, не містив варіантів поділу будинку з врахуванням лише спадкових приміщень, то в суді апеляційної інстанції при новому судовому розгляді неодноразово призначалася судова будівельно-технічна експертиза.

З висновку судової інженерно-технічної експертизи №963 від 29 грудня 2017 року вбачається, що в звязку з конструктивно-планувальними особливостями обєкту дослідження експерту не надається можливим надати варіант виділу у натурі 1/6 частки з житлового будинку та господарських будівель та споруд, що розташований по вул. Заставнянській,140-Б в м. Чернівці, в частині приміщень, будівель та споруд, які існували станом на день відкриття спадщини, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. Експертом запропоновано два варіанти виділу частки в натурі з урахуванням інших приміщень та проведенням реконструкції. Але проведення робіт по реконструкції житлового будинку для облаштування двох ізольованих квартир призведе до зменшення житлового площі будинку та зміни призначення окремих приміщень і можливе тільки після оформлення відповідної проектної та дозвільної документації, а також влаштування нового заїзду на територію будинковолодіння. (т.6 а.с.183-214).

Згідно висновку додаткової судової інженерно-технічної експертизи від 17 квітня 2018 року № 242 експертом пропонується, додатково до варіантів наданих в ході проведення первинної експертизи, три варіанти виділу у натурі частки з житлового будинку та господарських будівель та споруд, в частині приміщень, будівель та споруд, які існували на день відкриття спадщини, близької до 1/6, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. Також зазначено, що проведення робіт по реконструкції житлового будинку для облаштування двох ізольованих квартир, призведе до зменшення житлової площі будинку та зміни призначення окремих приміщень і можливе тільки після оформлення відповідної проектної та дозвільної документації, а також влаштування нового заїзду на територію будинковолодіння (т.7 а.с.42-66).

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Апеляційним судом встановлено, що згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 17 квітня 2018 року № 242 виділ в натурі частки ОСОБА_1 (1/6) у праві власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами є неможливим без відступу від розміру ідеальних часток співвласників, без проведення відповідної реконструкції, яка можлива лише після оформлення проектної та дозвільної документації. Крім цього, така реконструкція призведе до зменшення житлової площі будинку.

Колегія суддів не приймає висновки судової будівельно-технічної експертизи, оскільки вважає, що такий виділ частки призведе до порушення вимог ч.3 ст.358 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на виділ тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці, а також такий виділ призведе до порушення прав інших співвласників.

З огляду на викладені обставини, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відхиляючи вимоги позивачів за зустрічним позовом про виділ їм всього будинковолодіння та припинення права позивачки за первісним позовом на частку з виплатою грошової компенсації, суд першої інстанції виходив із технічної можливості поділити будинковолодіння між співвласниками.

З врахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи про неможливість виділити в натурі співвласникам майно відповідно до їх ідеальних часток, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_3 про припинення права власності ОСОБА_1 на спадкове майно слід відмовити з інших підстав.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_6, ОСОБА_3 зазначали, що частка ОСОБА_1 є незначною, а тому вважали за можливе сплатити їй грошову компенсацію за належну їй 1/6 частку у спірному нерухомому майні.

Частиною 1 ст.365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При цьому право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сімї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей обєкта, який є спільним майном.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві власності іншого житла не має (т.3 а.с.180).

Колегія суддів вважає, що відсутність іншого житла у співвласника будинку, частка якого припиняється на підставі ст.365 ЦК України, є істотною шкодою, що завдається йому у звязку з таким припиненням права власності.

Доводи ОСОБА_6, ОСОБА_3 про відсутність відповідачки ОСОБА_1 у спірному житловому будинку та її тривале не проживання в цьому житлі є безпідставними, оскільки це не може бути умовою припинення права співвласника на частку у спільному майні у порядку, передбаченому ст.365 ЦК України, так як на зміст права власності не впливає вибір співвласником постійного місця проживання (ч.2 ст.317 ЦК України), оскільки він володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині з вищевказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 5 листопада 2015 року в частині виділу в натурі ОСОБА_1 1/6 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки, які розташовані по вул. Заставнянській,140-Б в м. Чернівці, виділу ОСОБА_6, ОСОБА_3 в натурі майна у вигляді 5/6 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по вул..Заставнянській,140-Б в м.Чернівці та стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різниці в долях в грошовому еквіваленті в спадковому майні в сумі 103 624 грн. скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про виділ 1/6 частки в нерухомому майні відмовити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення частки в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах, земельній ділянці, які розташовані по вул. Заставнінській,140-Б в м. Чернівці скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення частки в нерухомому майні відмовити з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 8 червня 2018 року

Головуючий /підпис/ ОСОБА_10

Судді: /підпис/ ОСОБА_11

/підпис/ ОСОБА_12