Справа № 415/4692/17
Провадження № 2/415/127/18
18 січня 2018 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді ШевченкоМ.О.,
за участі секретаря Тимофієвої О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, -
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Згідно з п. 2 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судові засідання без повідомлення причин та не подав відзив, а ОСОБА_1 не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.
15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.
Згідно з пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З матеріалів справи вбачається, що згідно копії паспорта серії ЕК 078864, виданого 07 травня 1996 року 3 МВМ Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1, народилась 08 грудня 1963 року, уродженка м. Новодружеськ, Луганської області, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3/а.с.5-6/
Згідно з договором дарування житлового будинку від 03 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3, ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар житловий будинок, який знаходиться у м. Новодружеськ, Луганської області, вул. Дзержинського, будинок № 45/а.с.8/
Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 5724470 від 06.12.2004 р., наданого Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер 7860104, розташований за адресою: Луганська область, місто Лисичанськ, м. Новодружеськ, вулиця Дзержинського, будинок № 45, зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу ОСОБА_3, у реєстрі № 4988, на праві приватної власності, розмір частки 1./а.с.10/
Відповідно до копії з домової книги, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 15.11.2012 року /а.с. 13/.
Також в ході розгляду справи встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 9 квітня 2015 року № 317-VIII , Лисичанська міська рада рішеннями від 24.12.2015 р. №4/43 та від 27.01.2016 р. №6/72 затвердила Перелік перейменованих вулиць, провулків, проспекту, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, згідно якого вул. Дзержинського перейменовано на вул. Зоряну.
Понесення ОСОБА_1 витрат зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. підтверджується квитанцією № 39 від 08 серпня 2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 81, 141, 263-266, 280-284, 289 ЦПК України, ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -
Усунути перешкоди у користуванні власником жилим приміщенням - будинком 45 по вул. Зоряна в місті Новодружеськ Луганської області шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в апеляційному суді Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Із урахуванням вимог пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
СУДДЯ М.О.Шевченко