Єдиний унікальний номер: 378/469/18
Провадження № 2/378/160/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Яременко І. Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ставищенської районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на те, що 17 листопада 2006 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_5 видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловіка ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2,855 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області і належала ОСОБА_6 згідно державного акта на право власності на землю. 11 січня 2007 року ОСОБА_5 склала заповіт: «все моє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях», який посвідчено секретарем Бесідської сільської ради. ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Бесідка Ставищенського району Київської області померла ОСОБА_5, спадщину після її смерті прийняли вони, її діти. ОСОБА_5 за життя не отримала державного акта на право власності на земельну ділянку на своє ім'я, та не зареєструвала своє право, тому земельна ділянка кадастровий № НОМЕР_1 зареєстрована в Державному земельному кадастрі за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6. 03 серпня 2017 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно через відсутність правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на вказану земельну ділянку на ім'я спадкодавці та його реєстрації відповідно до законодавства.

Позивачі просить суд визнати за кожним із них право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері ОСОБА_5 на 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,8549 га цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 виданого 17 листопада 2006 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №3522 та згідно Державного акта на право власності на землю на бланку серія НОМЕР_2 виданого Бесідською сільською радою на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Бесідської сільської ради від 26 березня 2001 року та зареєстрованого 12 травня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №63, вартістю 82200,50 гривень.

В судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, представник позивачів подала до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у відсутність позивачів.

Представник відповідача Ставищенської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, до суду адміністрація подала лист про визнання позовних вимог та розгляду справи у відсутність представника адміністрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 17 листопада 2006 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №3522 на бланку НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_5 видане свідоцтво про право на спадщину за законом НОМЕР_3, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловіка ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2,855 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області і належала ОСОБА_6 згідно державного акта на право власності на землю НОМЕР_2 виданого на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Бесідської сільської ради від 26 березня 2001 року та зареєстрованого 12 травня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №63 (а.с. 21).

11 січня 2007 року ОСОБА_5, склала заповіт: «все моє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях». Заповіт посвідчено секретарем Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області ОСОБА_7 за реєстром №2, що підтверджується дублікатом заповіту (а.с. 20). Заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі за №43159871, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с. 35).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Бесідка Ставищенського району Київської області померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 34 зв). Спадщину після її смерті прийняли позивачі, діти: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується спадковою справою щодо майна померлої заведеною в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі (а.с. 32-36).

Всупереч діючим на той час вимогам закону ( статті 125,126 ЗК України) ОСОБА_5 за життя не отримала державного акта на право власності на земельну ділянку на своє ім'я, та не зареєструвала своє право, тому земельна ділянка кадастровий НОМЕР_1 зареєстрована в Державному земельному кадастрі за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 (а.с. 22-24).

На час внесення відомостей про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру, які відповідають існуючим характеристикам об'єкта в натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів (ст. 11 ЗУ «Про Державний земельний кадастр») земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, право на яку посвідчено державним актом на право власності на землю НОМЕР_2 від 12.05.2001 року, має дійсну площу - 2,8549 га, що підтверджується довідкою від 09.04.2018 року державного кадастрового реєстратора (а.с. 25).

03 серпня 2017 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №653/02-31, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно через відсутність правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на вказану земельну ділянку на ім'я спадкодавці та його реєстрації відповідно до законодавства, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с. 26).

Відповідно до висновку експерта вартість земельної ділянки становить 82200,50 грн (а.с. 27).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 126 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (ст. 125 вказаного Кодексу). Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1223 частини 3 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 статті 1225 вказаного Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як встановлено ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України (16.01.2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із п. "г" ч.1 статті 81 Земельного Кодексу України ( від 25 жовтня 2001 року) громадяни набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину або ж державної реєстрації права на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у вигляді втрати права на спадщину.

Згідно статті 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час їх внесення до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів в натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

З урахуванням положень ст. ст. 15 ч. 1, 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Підпунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом зокрема визнання прав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 за життя набула право власності на вищевказану земельну ділянку, а тому це право в силу статті 1218 ЦК України увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті останньої, а позивачі в своє чергу отримали кожен право на 1/3 частини вказаної ділянки як спадкоємці за заповітом, і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову кожен із позивачів сплатив судовий збір в сумі 274 грн. (а. с. 1-2). А відтак позивачам із Державного бюджету слід повернути 50 відсотків сплаченої суми судового збору, що становить 137 грн. кожному.

Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ст. ст. 81, 125, 126, 152 Земельного Кодексу, ст. ст. 15, 392, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268, 1296, 1297 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 1, 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 4, 10, 12, 81, 142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері ОСОБА_5 на 1/3 (одну третю) частину земельної ділянки кадастровий НОМЕР_1, що знаходиться на території Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,8549 га цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 виданого 17 листопада 2006 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №3522 та згідно Державного акта на право власності на землю на бланку серія НОМЕР_2 виданого Бесідською сільською радою на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Бесідської сільської ради від 26 березня 2001 року та зареєстрованого 12 травня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №63, вартістю 27400,17 гривень.

Визнати за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері ОСОБА_5 на 1/3 (одну третю) частину земельної ділянки кадастровий НОМЕР_1, що знаходиться на території Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,8549 га цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 виданого 17 листопада 2006 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №3522 та згідно Державного акта на право власності на землю на бланку серія НОМЕР_2 виданого Бесідською сільською радою на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Бесідської сільської ради від 26 березня 2001 року та зареєстрованого 12 травня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №63, вартістю 27400,17 гривень.

Визнати за ОСОБА_3, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року матері ОСОБА_5 на 1/3 (одну третю) частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,8549 га цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 виданого 17 листопада 2006 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №3522 та згідно Державного акта на право власності на землю на бланку серія НОМЕР_2 виданого Бесідською сільською радою на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Бесідської сільської ради від 26 березня 2001 року та зареєстрованого 12 травня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №63, вартістю 27400,17 гривень.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 137 (сто тридцять сім) гривнь.

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 137 (сто тридцять сім) гривнь.

Повернути ОСОБА_3 з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 137 (сто тридцять сім) гривнь.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. В. Гуртовенко