ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2152/18 Справа № 185/2275/17 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А.С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

за участю секретаря Лященко С.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12 жовтня 2013 року приблизно 05 години 10 хвилин на 267 кілометрі автодороги М-04 "Знаменівка-Луганськ-Ізварино" Павлоградського району Дніпропетровської області, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку спричинив ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Форд Транзит", 1996 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 було пошкоджено автомобіль марки Мітсубіши Ланцер 9, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_4, належний позивачу. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Мітсубіши Ланцер 9, пошкодженого внаслідок ДТП становить 80681,34 грн. У ОСОБА_1 відсутні відомості щодо укладення між ОСОБА_2 та страховиком відповідного договору страхування цивільно-правової відповідальності, а тому, позивач вважає, що обов'язок по відшкодуванню майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України.

У зв'язку з чим, ОСОБА_1 просила суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача майнову шкоду у розмірі 80681,34 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі:

- стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1. майнову шкоду у розмірі 80681,34 грн.;

- в порядку розподілу судових витрат стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 806,81 грн.

Не погодившись із таким рішенням, Моторне (транспортне) страхове бюро України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В своїй апеляційній скарзі, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

17 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

З огляду на те, що згідно з частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Lancer», 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_4, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5.

Постановою про закриття кримінального провадження від 28 липня 2014 року, винесеною слідчим СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенантом міліції ОСОБА_3, кримінальне провадження №0004579 від було закрито на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У постанові зазначено, що 12 жовтня 2013 року приблизно о 05.10 годин на автомобілі марки "Ford Transit 2.5 D" державний номер AM2604ВІ білого кольору, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 03 листопада 2012 року останній рухався по автодорозі Знаменівка-Луганськ-Ізварино в Павлоградському районі Дніпропетровської області в напрямку м. Донецька. ОСОБА_2 рухався по правій полосі напрямку руху зі швидкістю приблизно 60-70 кілометрів на годину, на відстані приблизно 1,5 метри до правого краю проїжджої частини. В той час на вулиці був сильний туман, видимість була обмежена, на автомобілі було увімкнено ближнє світло.

Під час руху ОСОБА_2 побачив, що попереду його автомобіля, приблизно посередині дороги на пунктирній смузі яка розділяє полоси руху в напрямку м. Донецька стояв легковий автомобіль білого кольору, також він побачив, що попереду його автомобіля по його полосі напрямку руху, рухається вантажний автомобіль з увімкненим світлом. Марку та модель вантажного автомобіля ОСОБА_2 не знає. Відстань до легкового автомобіля була приблизно 6 метрів, до вантажного - 30 метрів. ОСОБА_2 одразу почав гальмувати та намагався об'їхати легковий автомобіль з лівого боку.

Під час руху ОСОБА_2 допустив зіткнення з лівою задньою частиною автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який зупинився на правій полосі в напрямку руху м. Донецька перед місцем дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з копії постанови Ружинського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП щодо події ДТП 12 жовтня 2013 року приблизно о 05:10 на 267 кілометрі автодороги М-04 "Знаменівка-Луганськ-Ізварино" Павлоградського району Дніпропетровської області, за участю автомобіля "Форд Транзит", 1996 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2, та автомобіля марки Мітсубіши ланцер 9, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, під керування ОСОБА_4, який належить ОСОБА_1, провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п.3 висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України у Дніпропетровській області №70/27-297 від 24.06.2014 року в діях водія автомобіля «Мітсубіші Лансер» ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам п. 1.5. Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля "Форд Транзит" ОСОБА_2 при заданому механізмі події не відповідали вимогам п. 12.2. Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебувало в причинному зв'язку і подією даного ДТП.

В результаті даної ДТП, позивачу була спричинена матеріальна шкода, про що вона повідомила відповідача, звернувшись з відповідною заявою та повідомленням про ДТП до МТСБУ, що підтверджується квитанцією про надсилання цінного листа від 14 жовтня 2013 року та описом вкладення у цінний лист, та повторно звернулась до МТСБУ, надіславши повідомлення та заяву про страхове відшкодування 11 квітня 2014 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до норм чинного законодавства, потерпілий в ДТП вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність (МТСБУ - в передбачених законом випадках, якщо відповідальність не застрахована), із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

У даній справі сторонами не було надано суду, а судом першої інстанції не здобуто доказів того, що цивільно-правова відповідальність винного в ДТП ОСОБА_2, власника транспортного засобу - автомобіля "Форд Транзит", 1996 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, була застрахована.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року №1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з п. 2 ст. 33.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 35.1 вказаного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Також, судом було встановлено, що ОСОБА_1 14 жовтня 2013 року, протягом трьох робочих днів з дня ДТП - 12 жовтня 2013 року, повідомлено Моторне (транспортне) страхове бюро України про ДТП.

11 квітня 2014 року позивачем повторно було надіслано на адресу МТСБУ повідомлення про ДТП та відповідно до вимог закону заяву про страхове відшкодування майнової шкоди, що підтверджується квитанцією про надіслання цінного листа від 11 квітня 2014 року з описом вкладення у цінний лист, тобто ОСОБА_1 належним чином виконано вимоги Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно висновку №1555 від 01 листопада 2013 року експертного дослідження автотоварознавця вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, втрата товарної вартості - 0), нанесеного власнику автомобіля Мітсубіши ланцер 9, пошкодженого у наслідок ДТП становить 80681,34 грн.

Рішення щодо виплати страхового відшкодування в даному випадку відповідачем прийнято не було, доказів іншого сторонами суду не надано.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що вимоги щодо відшкодування майнової шкоди саме Моторним (транспортним) страховим бюро України є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як цивільно-правова відповідальність винної в ДТП особи не була застрахована.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що Моторне (транспортне) страхове бюро України не є страховиком ОСОБА_1 і будь-які договори страхування чи то поліси між сторонами не укладались, у зв'язку з чим апелянт вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення майнової шкоди саме із Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено відшкодування майнової шкоди потерпілим особам, у випадках коли цивільно-правова відповідальність винних осіб у вчиненні ДТП не застрахована.

При цьому, положеннями вказаного Закону не передбачено для отримання майнового відшкодування обов'язкової наявності будь-яких страхових договорів чи полісів з МТСБ України безпосередньо особою, яка звертається за відшкодуванням такої шкоди.

Щодо посилань апелянта про застосування річного строку та строку позовної давності необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 14 жовтня 2013 року, протягом трьох робочих днів з дня ДТП - 12 жовтня 2013 року, повідомлено МТСБ про ДТП.

11 квітня 2014 року позивачем повторно було надіслано на адресу МТСБУ повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування від 11 квітня 2014 року, що підтверджується квитанцією про надіслання цінного листа від 11 квітня 2014 року з описом вкладення у цінний лист.

Водночас, положеннями ст. ст. 256, 257, 268 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування), тобто до договірних відносин, які виникають з договору страхування.

Таким чином, з урахуванням подання позивачем повідомлення про ДТП в установлений законом строк, повторного повідомлення про ДТП та подання позивачем заяви про страхове відшкодування 11 квітня 2014 року, ненадання сторонами суду належних доказів отримання та прийняття МТСБУ будь-якого рішення щодо страхового відшкодування за результатами розгляду зазначених заяв щодо ДТП та повідомлення про це позивача, не можливо встановити час (дату, місяць), коли позивач міг дізнатись про своє порушене право, тому виходячи з дати надіслання позивачем заяви про страхове відшкодування 11 квітня 2014 року, встановлений законом строк прийняття рішення МТСБ України в 90 денний строк з дня отримання заяви про страхове відшкодування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що строки позивачем не пропущено.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко