Справа № 464/4551/18
пр.№ 2/464/1523/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

21.11.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 464/4551/18 за позовом ОСОБА_1 /позивач/ до ОСОБА_2 /відповідач/ про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, зареєстрований 03 вересня 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 3027. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 вересня 2006 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Спочатку між ними відносини були добрими, однак згодом їхні з відповідачем стосунки погіршилися, і вони почали проживати окремо. Зазначає, що з відповідачем не ведуть спільного господарства, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо. Зважаючи на це, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення та збереження їхньої сім'ї є неможливим, тому просить не надавати час на примирення. Крім цього, вказує, що між нею та відповідачем не має спору щодо місця проживання їхньої дитини, яка проживає із нею, тому просить місце проживання доньки ОСОБА_3 залишити із нею, матір'ю дитини, за адресою: АДРЕСА_1. Враховуючи наведене, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді від 04.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з'явилася, 16.10.2018 через канцелярію суду подала заяву про слухання справи у її відсутності, в якій вказала, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить такі задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Крім цього, зазначила, що після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не подавши відзив на позовну заяву, а тому суд відповідно дост.280 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Оглянувши матеріали цивільної справи, з'ясувавши обставини, на які покликається позивач, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 3027. Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, міцної сім'ї вони не утворили, тривалий час не підтримують подружніх відносин, не проживають разом та не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що в позивача та відповідача відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, без яких повноцінна сім'я існувати не може, тривалий час вони не підтримують подружніх відносин, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати.

У відповідності до ст.113 СК України та з врахуванням поданої позивачем заяви, долученої до матеріалів цивільної справи, після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «ОСОБА_1».

У відповідності до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Згідно з ст.19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до пункту 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 № 866 для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання згідно з додатком 9. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини. Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у м.Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи.

Як роз'яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Частинами 1, 2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов'язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

У відповідності до ч.2 ст.12 Конвенції про права дитини та ч.2 ст.171 Сімейного кодексу України думка дитина може бути заслухана судом безпосередньо чи через відповідний орган.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимога щодо визначення проживання дитини з позивачем є передчасною та не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 19, 24, 105, 110, 112-113, 171 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-289, 351-356 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 вересня 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 3027.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «ОСОБА_1».

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом 30 днів відповідно до вимог ст.ст. 351-356 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням Перехідних положень цього ж Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП - НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2.

Головуючий Б.Р. Мичка