КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/2575/17 Головуючий у І інстанції - Шклянка М.П.
апеляційне провадження №22-ц/824/3713/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Дарницький РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про стягнення заборгованості по аліментам та пені за несплату аліментів,

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за несплату аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні Дарницького РВ ДВС м. Києва перебуває на виконанні виконавчий лист №2-6465 від 14 січня 2008 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів.

Однак відповідач належним чином не сплачував аліменти на утримання доньки на користь позивача, внаслідок чого станом на 01 січня 2018 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 14 975,80 грн.

На вказану заборгованість позивачкою була нарахована пеня в розмірі 118 608,34 грн. за 792 дні заборгованості, тому остання звернулась до суду про стягнення вказаної заборгованості та пені.

Просила суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по аліментах в сумі 14 975,80 грн. та пеню за несплату аліментів в сумі 14 975,80 грн. за період з 01 листопада 2015 року по 01 січня 2018 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по аліментам у розмірі 12 919,19 грн. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 45 37,77 грн., а всього 17456,96 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 травня 2018 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що вищезазначене рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги розрахунок в якому чітке посилання на порушення в розрахунках третьої стороною розрахунку заборгованості №8275876/7 від 11 квітня 2018 року, а саме розрахунок третьої сторони здійснено з порушенням норм Сімейного кодексу України, а саме ч.2 ст.195 в редакції від 19 жовтня 2016 року яка діяла до 08 липня 2017 року.

Апелянт вважає, що є суперечлива інформація щодо дат розрахунків, а саме: заборгованість по аліментам за період з 01 листопада 2017 року по 01 березня 2016 року нараховується згідно довідки про доходи ТОВ «Захист Буд», а розрахунок в табличці ведеться по середньостатистичній заробітній платі по місту Києву. Про зазначені порушення і неточності неодноразово зазначалось відповідачем під час судового розгляду.

Також, стверджує, що суд першої інстанції не врахував довідку про заборгованість, яку було надано третьою стороною, видано 11 квітня 2018 року вже під час проведення судових засідань.

Крім того, зазначає, що сума позову складала 43 821,54 грн., з якого був сплачений судовий збір 551,20 грн., а тому задоволена сума позову складає 17 456,96 грн., що дорівнює 40% від суми позову, а тому відповідач мав сплатити за судовим рішенням компенсацію сплаченого судового збору в розмірі 219,57 грн., а решту відшкодування покласти на позивача.

Просив скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, а також ті, що виникають з трудових відносин.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження №8275876 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей.

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа №2-6465 від 14 січня 2008 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 11 квітня 2018 року станом на 01 січня 2018 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 14 975,80 грн.

Судом також встановлено, що державним виконавцем при нарахуванні заборгованості по несплаті аліментів не було враховано розрахунок заборгованості від 09 листопада 2015 року, відповідно до якого станом на 31 жовтня 2015 року заборгованість відповідача по аліментам відсутня та наявна переплата по аліментам в розмірі 2 056,61 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що правильною та такою що підлягає відшкодуванню є заборгованість у розмірі 12919,19 грн.

Також, судом проведено розрахунок неустойки, який обчислювався від загальної щомісячної суми стягнення за прострочення відповідачем сплати аліментів на користь позивача за період з 01 листопада 2015 року по 01 січня 2018 року, розмір якої становить 4537,77 грн.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Верховний Суд України у своїй постанові від 01 липня 2015 року дійшов висновку, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується на ступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість.

Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів.

За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, обґрунтовано розрахував заборгованість по несплаті аліментів, а також пені за простроченні їх сплати дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми процесуального права застосовано вірно.

Викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба