Справа № 454/2072/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася з позовом та просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на двох неповнолітніх дочок в розмірі 2500грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги мотивує наступним.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2003р., який 19.06.2018р. розірвано рішенням суду. Від даного шлюбу у них є двоє спільних дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Діти проживають разом з нею в належній її квартирі, яку вона утримує самостійно.

Діти є шкільного віку та потребують значних коштів.

З 2013 року вона щомісячно оплачує театральну студію, клас образотворчого мистецтва, в яких займається дочка ОСОБА_3. Також вона відвідує Малу академію наук та додаткові заняття в приватних репетиторів.

Дочка ОСОБА_4 хворіє, потребує додаткового оздоровлення. В період 2015-2016 років дочка відвідувала дошкільну установу в спецгрупі ОРА з діагнозом «сколіоз». З 2016 року дочка зарахована до першого класу Сокальської загальноосвітньої спеціалізованої школи №3, для чого їй була необхідна підготовка для навчання, що потребувало значних витрат. З 2017 року вона займається в класі скрипки школи мистецтв, вона додатково самостійно понесла витрати на музичний інструмент. В 2018 році в дочки погіршився зір, у зв'язку з чим, позивач сама понесла витрати на обстеження та придбання окулярів.

Всі витрати, пов'язані з підготовкою дітей до навчання в школі, предметами гігієни, одгя, ліки, їжу, розвиток тощо в 2017-2018 роках вона понесла одноособово без участі відповідача. Останній одноразово в серпні 2017 року придбав канцтовари на суму близько 800грн.

Вона працює на посаді начальника юридичного відділу Сокальської міської ради отримує невисоку заробітну плату, яку витрачає на утримання дітей, оплату комунальних послуг. Також, вона часто хворіє тощо.

Відповідач займається адвокатською практикою та працює в управлінні ветеринарної медицини, отримує стабільний та високий дохід. Всі зароблені кошти витрачає на власні потреби.

В 2016 році вона зверталася з позовом про стягнення аліментів та на прохання відповідача подала заяву про залишення даного позову без розгляду. Однак, останній жодних коштів на утримання дітей не надає.

Враховуючи шкільний вік дітей, стан їх здоров'я, потребу в оздоровленні та розвитку здібностей, а також з огляду на нерегулярний, але високий дохід відповідача, вважає, що останній взмозі сплачувати аліменти в розмірі 2500грн. на кожну дитину.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він постійно належним чином забезпечував дітей, надає їм матеріальну допомогу. Грошові кошти від нього отримували безпосередньо діти.

Він має змогу надавати матеріальну допомогу в розмірі 2000грн. на двох дітей щомісячно, що становить 2/3 частини від отриманого ним доходу.

Його основне місце роботи - Сокальська районна державна лікарня ветеринарної медицини, щомісячний дохід - 2959,78грн.

Від адвокатської діяльності він доходу не отримує, що його підтверджується податковою декларацією та декларацією про доходи позивачки.

Позивач подала відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що положення Сімейного кодексу України тлумачаться відповідачем на його розсуд та не можуть бути прийняті до уваги.

Останній протягом двох останніх років самоусунувся від виховання дітей. Його твердження про постійне забезпечення дочок та надання допомоги не відповідає дійсності, він не надав жодного доказу цих обставин. Ствердила, що вся турбота про дітей та їх забезпечення лежать на ній.

Відповідач після нагадувань періодично з серпня 2017р по травень 2018р. давав кошти для дітей. Надалі припинив.

В користуванні останнього є грошові кошти, які відносяться до їх спільної сумісної власності.

Зазначила, що неправдивими є покликання відповідача на те, що єдиним джерелом його заробітку є заробітна плата в Управлінні ветеринарної медицини, оскільки основний стабільно високий дохід він отримує від адвокатської діяльності. Так, в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутня інформація щодо зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю, він перебуває на обліку як платник податку.

Для здійснення адвокатської діяльності відповідач орендує приміщення, сплачує за нього орендну плату, оплачує рахунки за електроенергію, щоденно здійснює заправку автомобіля, купує канцтовари тощо. Згідно сайту «Судова влада», останній постійно приймає участь в судових засіданнях як представник в Сокальському районному суді та Львівському апеляційному суді. В телефонних розмовах з дочкою відповідач повідомляє, що зайнятий в судовому засіданні, з клієнтами тощо.

Покликання на декларацію, в якій відсутні доходи викликають сумнів.

Крім того, відповідач несе постійні витрати на користування житловим будинком в с.Залижня Сокальського району, де знаходиться пасіка та куди він їздить двічі на тиждень, для чого витрачає значні кошти.

Відповідач має нерегулярний однак високий дохід та спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 2500грн. на кожну дитину щомісячно.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, на обґрунтування своїх вимог навела суду доводи, аналогічні тим, що викладені в позові та у відповіді на відзив відзив.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 2000грн. на двох дітей щомісячно. Також, зазначив, що на даний час в нього укладено близько 60 угод, на підставі яких він займається адвокатською практикою.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи із ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2003р., від якого у них є спільні неповнолітні діти: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., що стверджується свідоцтвами про народження.

З представлений ОСОБА_1 чеків вбачається, що вона в період 2016-2018 років купувала одяг, продукти харчування, канцелярські товари тощо.

Згідно довідки №13 від 27.07.2018р., ОСОБА_2 працює в Сокальській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді сторожа. Його заробітна плата за місяць становить 2959,78грн.

З податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2, відомості №194 від 13.09.2018р. та декларації ОСОБА_1 вбачається, що в ОСОБА_2 відсутні інші доходи окрім заробітної плати за місцем роботи - Сокальська районна державна лікарня ветеринарної медицини.

Поряд із цим, ОСОБА_2 має право на заняття адвокатською діяльністю, що стверджується свідоцтвом №1874 від 02.07.2012р.

З представлених позивачкою витягів з інтернет-сторінки «Судова влада України» за період серпень-жовтень 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 приймає участь в судових засіданнях як представник сторін та захисник.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дочок.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідач в судовому засіданні не довів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, більшому ніж 2000грн. на двох дітей.

Покликання відповідача на ст.182 СК України трактуються ним на власний розсуд, оскільки дана норма визначає лише мінімальний розмір аліментів - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 погоджується сплачувати аліменти в мінімальному розмірі.

Також, судом встановлено, що спільна дочка сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. часто хворіє, в той час, як позивач не покликаться на незадовільний стан здоров'я, в нього на утриманні немає інших непрацездатних осіб.

Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив, що окрім основного місця праці (Сокальська державна лікарня ветеринарної медицини) здійснює також адвокатську практику, зазначив, що на даний час в нього існують угоди з клієнтами.

Таким чином, суд дійшов висновку що останній має змогу сплачувати аліменти в розмірі, вищому від мінімально встановленого законом, оскільки зазначені ним обставини, не є достатньою підставою для визначення аліментів в розмірі 2000грн. щомісячно на двох дітей.

Однак, в даному випадку покликання позивачки на витрати на лікування, оздоровлення, розвитком здібностей спільних дітей сторін не можуть враховуватися при визначенні розміру аліментів, оскільки такі витрати, у разі спору, підлягають стягненню рішенням суду на підставі ст.185 СК України.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів слід визначити в розмірі 4000грн. щомісячно, оскільки такий розмір буде достатнім для належного забезпечення першочергових потреб спільних неповнолітніх дітей сторін.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. з подальшою індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.07.2018р. і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6., РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складено 05.12.2018р.

Головуючий: М. Я. Адамович