Справа № 559/1749/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: вул.А.Мороз, 73, с.Соснівка, Дубенський район Рівненська область) до Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (адреса: с.Соснівка, Дубенський район Рівненська область) про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 25 квітня 2012 року помер ОСОБА_2, який на день смерті був постійним мешканцем с. Соснівка Дубенського району Рівненської області. На час смерті померлий проживав разом з ним більше двадцяти років, однією сім'єю в будинку № 73 по вул. А. Мороз в с. Соснівка Дубенського району Рівненської області. Вони вели спільне підсобне господарство, були пов'язані спільним побутом. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок №73 по вул. А. Мороз в с. Соснівка Дубенського району Рівненської області. Згідно ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_2 він прийняв шляхом фактичного володіння майном померлого, зареєстрований та проживає у будинку, провів капітальний ремонт будинку, користується будинком та земельною ділянкою, сплачує належні платежі. Крім житлового будинку в масу спадкового майна увійшла земельна ділянка загальною площею 1, 83 га згідно державного акту на земельну ділянку серії ЯЕ № 258248 реєстраційний № 93 від 11.08.2010, який виданий ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області. Він являється єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 і відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. Як спадкоємець за законом він фактично прийняв спадщину в установлений законом строк, проте не оформив свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю у ОСОБА_2 правовстановлюючого документа на земельну ділянку, в зв»язку з його втратою. Вищезазначені обставини змусили його звернутися в суд з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку.

Позивач, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначив у позовній заяві.

Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Соснівської сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 25).

Дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 24.05.2012 в с. Соснівка Дубенського району Рівненської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ГЮ № 126809 (а.с. 4).

Згідно довідки Дубенського відділу головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 04.05.2017 за № 0-17-0.22-114/106-17, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 1, 83 га для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту ЯЕ 258248, реєстраційний №93, розташованої на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (а.с. 8-10).

Відповідно до довідок № 892 від 19.07.2017 та № 1039 від 13.11.2017, виданих виконкомом Соснівської сільської ради, ОСОБА_2, який помер 24.05.2012, на день смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. На час відкриття спадщини з ним постійно проживав та був зареєстрований ОСОБА_1, який фактично прийняв спадщину шляхом володіння майном померлого (а.с. 7, 26).

Державний акт ЯЕ 258248, реєстраційний №93, втрачений, про що розміщеного оголошення у місцевій газеті «Скриня» № 31(1146) від 03.08.2017 (а.с. 11).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_3 №452/01-16 від 03 червня 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно після смерті ОСОБА_2 через відсутність у правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.12).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2, який помер 24.05.2012, не заводилась, про що свідчить повідомлення державного нотаріуса Другої Дубенської державної нотаріальної контори № 942/01-16 від 21.10.2017 та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с. 20, 21).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивач не може.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд бере до уваги інформацію з довідки, виданої виконкомом Соснівської сільської ради, про те, що ОСОБА_2, який помер 24.05.2012, на день смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_1; визнання цього факту відповідачем, а також те, що метою встановлення факту спільного проживання є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Тому суд вважає за необхідне визнати факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_4 при житті неправомірно набув або володів земельною ділянку площею 1, 83 га, згідно державного акту на право власності на землю серії ЯЕ № 258248 на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства, в суді не встановлено. Право позивача на спадкове майно ніким не оспорюється. Тому суд вважає за потрібне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1261, 1297 ЦК України, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: вул.А.Мороз, 73, с.Соснівка, Дубенський район Рівненська область) до Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (адреса: с.Соснівка, Дубенський район Рівненська область) про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задоволити.

Встановити факт, проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул.А.Морозенка в с. Соснівка, Дубенського району Рівненської області з ОСОБА_2, померлим 24.05.2012, однією сім'єю понад п'ять років.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 24.05.2012, право власності на земельні ділянки загальною площею 1,83 га, згідно державного акта на земельну ділянку серії ЯЕ258248 реєстраційний номер 93, який виданий ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.01.2018.

Суддя: