Справа № 308/4406/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.

суддів - Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря: Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ухваленого 17 січня 2018 року суддею Шепетко І.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної організації УТОС, третя особа - Мукачівська територіальна первинна організація УТОС, про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Закарпатської обласної організації УТОС на його користь завдану моральну шкоду, заподіяну незаконними діями та бездіяльністю, в розмірі 30 000 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що він є інвалідом першої групи по зору, у зв'язку з чим набув членства 02.08.1976 в Мукачівській територіальній первинній організації УТОС. Рішенням засідання правління Мукачівського ТПО УТОС від 01.06.2015 його було виключено з членів вказаної організації. 05.05.2016 рішенням Ужгородського міськрайонного суду його позовну заяву до Закарпатської обласної організації УТОС, третя особа Мукачівська територіальна первинна організація УТОС про визнання рішення незаконним та поновлення в членстві організації було задоволено. Однак, лише 07.02.2017 на засіданні правління Мукачівської ТПО УТОС протоколом №12 було вирішено у протоколі засідання Мукачівської ТПО УТОС №5 від 29.07.2016 слова «взяти на облік» змінити на слово «поновити» ОСОБА_1 в членах УТОС. З моменту незаконного виключення з членів Українського товариства сліпих до поновлення пройшло майже 2 роки. Весь цей час, позивач змушений був їздити зі зверненнями та на прийоми до голови Закарпатської обласної організації УТОС, що значною мірою вплинуло на його розпорядок дня, вибило з колії та завдало значну кількість незручностей. Крім цього, через перенесені нервові стреси та потрясіння позивач неодноразово звертався за медичною допомогою та перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом:« Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, кризове протікання».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 січня 2018 року в задоволенні заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано обставини, які викладені в позовній заяві, а також, що судом не враховано, що моральну шкоду йому заподіяно саме через незаконне виключення із членів Мукачівської первинної організації УТОС.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Закарпатської обласної організації УТОС просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено підстав передбачених законом для відшкодування відповідачем завданої моральної шкоди .

Однак з такими висновками погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону .

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1та 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом І групи, зв'язку з чим він набув членства 02.08.1976 в Мукачівській територіальній первинній організації УТОС, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Рішенням засідання правління Мукачівського ТПО УТОС від 14.09.2015 його було виключено з членів вказаної організації.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної організації УТОС, третя особа- Мукачівська територіальна первинна організація УТОС про визнання рішення незаконним та поновлення в членстві організації, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано рішення засідання правління Мукачівського ТПО УТОС від 14.09.2015 про виключення ОСОБА_1 з членів Українського Товариства Сліпих незаконним та відновлено його членство в Українському Товаристві Сліпих.

Як вбачається з копії супровідного листа від 20.02.2017 та протоколу №12 Засідання Правління Мукачівської УТОС від 07.02.2017 у протоколі засідання Мукачівської ТПО № 5 від 29.07.2016 слова «взяти на облік» замінено на слово «поновити» ОСОБА_1 в членах УТОС.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №758 та виписки №1211 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 01.07.2016 по 14.07.2016 та з 16.12.2015 по 30.12.2015 відповідно.

12.01.2016 р. ОСОБА_1 надана довідка №3 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, згідно пункту 2 ч.2, ст. 23 ЦК України, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення по справі. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч.3,ч.5 ст. 23 ЦК України).

Матеріалами справи доведено, що позивача неправомірно 14.09.2015року виключено з членів Українського Товариства Сліпих. Даний факт встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 травня 2016 року, яке набрало законної сили. Таким чином, доведеною є протиправна та винна поведінка відповідача щодо позивача.

Внаслідок неправомірних і винних дій відповідача, позивач переніс душевні страждання та переживання, змушений був змінювати звичайний спосіб життя, додатково докладати зусиль для організації свого життя, звертатися до суду для захисту та відновлення своїх порушених прав, а тому йому завдана моральна шкода.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зважує на вище зазначені обставини справи, враховує, глибину перенесених позивачем душевних страждань та переживань, враховує, що позивач є інвалідом першої групи, протягом значного періоду був позбавлений членства у вказаній організації, а також враховує істотність вимушених змін у життєвих і соціальних стосунках позивача, час та зусилля, які позивач змушений був докласти для відновлення своїх законних прав.

З врахуванням наведеного, виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, слід визначити в розмірі 5000 грн. В цій частині заявлений позов є обґрунтований та підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції вище наведені фактичні обставини справи та вимоги закону не врахував, дійшов помилкових висновків про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 січня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути Закарпатської обласної організації УТОС на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень. В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути Закарпатської обласної організації УТОС на користь держави 704, 80 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 03 липня 2018 року.

Головуючий :

Судді: