АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/4696/17 22-ц/774/1137/К/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 212/4696/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Держава Україна в особі Управління Державної казначейської служби України Жовтневого району м. Кривого Рогу, Покровський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

розглянув у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2018 року, яке ухвалено суддею Пустовітом О.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 20 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України Жовтневого району м. Кривого Рогу, Покровського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб.

Позов обґрунтовано тим, що 21 серпня 2016 року на посту ДАІ біля м. Кобиляки інспектором Державтоінспекції ДАІ був зупинений автомобіль позивача марки Шевролет НОМЕР_2, а в подальшому затриманий та вилучений на підставі постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (надалі Покровський ВДВС), відповідно до якої в нього був неоплачений штраф за адміністративне правопорушення. Того ж дня ним був сплачений зазначений штраф та виконавчий збір на загальну суму 660 грн. 05коп. Згодом, перебираючи документи позивач знайшов постанову Серія АА2 №157141 від 31.10.2013 року про скоєне адміністративне правопорушення, разом із квитанцією про сплату ним зазначеного штрафу 11.11.2013 року в розмірі 255 гривень. Тому не погоджуючись із діями державного виконавця Покровського ВДВС в 2017 році він подав до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу адміністративний позов про визнання виконавчих дій державного виконавця незаконними та скасування постанов. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 травня 2017 року його вимоги частково задоволені.

Уточнивши позовні вимоги позивач просив суд стягнути з Управління Державної казначейської служби України Жовтневого району м. Кривого Рогу матеріальну шкоду у розмірі 660,05 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2018 року позивачу ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити. Вважає, що висновок суду суперечить фактичним обставинам справи. Факт неправомірних дій Жовтневої (Покровської) ДВС доведений у справі, за якою рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.05.2017 року скасовані постанови державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу про відкриття виконавчого провадження, про розшук майна боржника, про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що в матеріалах справи містяться всі необхідні письмові докази, які підтверджують наявність матеріальної та моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - Управління Казначейства заперечує проти задоволення апеляційної скарги, повністю погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його необхідно залишити без змін, так як воно ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що територіальний орган Казначейства безпосередньо не здійснює безспірне списання коштів державного бюджету, позивач не обґрунтував вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди саме з Управління Казначейства. Крім того, завдана шкода відшкодовується не безпосередньо органами державної влади або органами місцевого самоврядування з рахунків, відкритих для забезпечення їх діяльності, як юридичної особи, а за рахунок коштів Державного бюджету Державним казначейством України в порядку, встановленому чинним законодавством. Вважає, вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди безпідставними, тому що позивач у 2013 році сплатив штраф на закритий ще в 2006 році, рахунок ВДК у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, а не на рахунок УДКСУ у м. Феодосія АРК, як зазначено в постанові про адміністративне правопорушення № АА2 № 157141 від 31.10.2013 року. Відсутні у позивача правові підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2017 року по справі № 212/6683/16-а в задоволенні вимоги щодо визнання дій державного виконавця протиправними позивачу відмовлено.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення а рішення суду першої інстанції зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою про адміністративне правопорушення Серія АА2 № 157141 від 31.10.2013 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Постановою Серія АА2 № 157141 від 31.10.2013 року Покровського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 1505/14, передано до виконання 20.11.2015 року, стягувач ВДАІ , характер стягнення штраф 510,0 грн.

Постановою про розшук майна боржника від 07.12.2015 року державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Яковенко О.А. оголошено в розшук майно ОСОБА_1: автомобіль Шкода Октавія А5,2012 року випуску номерний знак НОМЕР_1, автомобіль марки Шевроле Каптіва, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2.

Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.08.2016 року автомобіль Шевроле, реєстраційний номер НОМЕР_2, тимчасово був затриманий працівниками Державтоінспекції МВС України в Полтавській області та доставлений на майданчик тимчасового затримання м. Кобеляки вул. Дружби, 1а на підставі постанови ВП 49420 від 07.12.2015 року.

Постановою про зняття з розшуку майна боржника від 22.08.2016 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Макаренковою А.Ю. припинено розшук та затримання майна ОСОБА_1: автомобіль Шкода Октавія А5, 2012 року випуску номерний знак НОМЕР_1, автомобіль марки Шевроле Каптіва, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області Яковенко О.А. про визнання виконавчих дій державного виконавця незаконними та скасування постанов, задоволено частково.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив суд відшкодувати йому шкоду, завдану незаконними діями відповідачів, а саме матеріальну шкоду завдану повторною сплатою штрафу та виконавчого збору на загальну суму 660 грн. 05 коп. та моральну шкоду, яку позивач оцінив у 50000 грн.

Суд, відмовляючи у позовних вимогах позивачу, виходив із недоведеності ним фактичних обставин справи та відсутності правових підстав для відшкодування шкоди.

Колегія суддів не може повністю погодитись з висновком суду першої інстанції в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

На підставі ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6 судам роз'яснено, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень ст.ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Завдана шкода відшкодовується не безпосередньо органами державної влади або органами місцевого самоврядування з рахунків, відкритих для забезпечення їх діяльності, як юридичної особи (бюджетної установи), а за рахунок коштів Державного бюджету Державним казначейством України в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п.17 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, управління Казначейства є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в установах Державної казначейської служби України.

Таким чином, територіальні органи Державної казначейської служби України не уособлюють собою державу Україна, а рахунки, які відкриті виключно для забезпечення їх діяльності, не уособлюють собою Державний бюджет України.

Завдана шкода відшкодовується не безпосередньо органами державної влади або органами місцевого самоврядування з рахунків, відкритих для забезпечення їх діяльності, як юридичної особи (бюджетної установи), а за рахунок коштів Державного бюджету Державним казначейством України в порядку, встановленому чинним законодавством.

Враховуючи, що позовні вимоги заявлені про стягнення за рахунок Державного бюджету України, що казначейське обслуговування бюджетних коштів забезпечує Державна казначейська служба України (Казначейство), яка є центральним органом виконавчої влади і має повноваження безспірного списання коштів державного та місцевого бюджетів на підставі рішення суду, то саме цей орган має бути залучений до участі у справі.

Стягнення зазначеної шкоди у разі задоволення позовних вимог здійснюється з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади за бюджетною програмою щодо відшкодування шкоду, тому обов'язковим відповідачем у справах про відшкодування шкоди, має бути Державна казначейська служба України.

Отже, відмовляючи в задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності позивачем фактичних обставин справи та відсутності правових підстав для відшкодування шкоди, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що з огляду на встановлений механізм виконання судових рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (бюджетних установ), стягнення моральної шкоди у разі задоволення позовних вимог здійснюється з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, яка не є стороною у справі.

Таким чином, зазначене свідчить про істотне порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке потягло за собою ухвалення незаконного рішення.

Тобто, позов пред'явлено до співвідповідача - Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України Жовтневого району м. Кривого Рогу, який не займається виконанням рішень про стягнення коштів з державного бюджету.

А тому, пред'явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду із позовною заявою до належного відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позову, оскільки позивачем пред'явлено позов до неналежного відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2018 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: