Справа № 243/5924/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Кузнецов Р.В.,

при секретарі Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Слов'янську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, за участі заінтересованої особи: Слов'янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2018 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у центрі первинної медичної допомоги м. Ровеньки Луганської області померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка доводилася матір'ю ОСОБА_2 На даний час, їй відомо, що органи ДРАЦС на території м. Ровеньки Луганської області діють незаконно і всі документи видані ними є недійсними та не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. Можливості надати лікарське свідоцтво про смерть матері відповідного державного зразка, вона не може, оскільки лікарських установ, підконтрольних уряду України у м. Ровеньки Луганської області - немає. У зв'язку із викладеним, через відсутність можливості зареєструвати смерть ОСОБА_3 у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про її смерть відповідного державного зразка іншим чином аніж як через звернення до суду, заявниця змушена була звернутися до суду із даною заявою, та просити суд встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Н.Камінь, Каширського району, волинської області, громадянки України, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Ровеньки, смт. Ясенівський, Луганської області. Зазначила, що встановлення факту смерті матері ОСОБА_2 їй необхідно для оформлення спадкових прав після її смерті.

Заявниця ОСОБА_2 та ОСОБА_1, яка діє в її інтересах, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, подали до суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутність.

Представник заінтересованої особи - Слов'янського районного ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу, проти задоволення вимог не заперечував.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 294 та п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно із свідоцтвом про народження заявниці, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та мала дівоче прізвище ОСОБА_3. Її матір'ю у свідоцтві російською мовою записана «ОСОБА_3» (свідоцтво про народження серія: НОМЕР_2 (а.с. 9)).

Згідно із свідоцтвом про шлюб серія: НОМЕР_1, заявниця зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та здобула прізвище - ОСОБА_4 (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії: НОМЕР_3 від 18 квітня 2018 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Н.Камінь, Каширського району, волинської області, громадянки України, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Ровеньки, смт. Ясенівський, Луганської області (а.с.8).

Згідно із довідкою про причину смерті до форми №106/о № 272, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 88 років. Причиною смерті стала - хронічна серцева недостатність (а.с. 7).

Згідно із відмовою Слов'янського районного ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1667/15.23-20 від 20 червня 2018 року, про відмову у проведенні реєстрації смерті, заявниці було відмовлено у реєстрації смерті її матері, оскільки нею для підтвердження смерті ОСОБА_6, було пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 3).

Судом були досліджені також фотокартки із зображенням могили на ім'я ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 12).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...».

Таким чином суд бере до уваги відомості, які зазначені у довідці про причину смерті відповідно до форми № 106/у та свідоцтві про смерть, враховуючи неможливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цих документах, хоча й не визнає зазначені довідку про причину смерті та свідоцтво про смерть офіційними документами. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки породжує для неї правові наслідки отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 у відділі ДРАЦС на території підконтрольній державній владі України, та оформлення її спадкових прав.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що вимоги заявлені ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту смерті ОСОБА_3 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до положення п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Враховуючи, що м. Ровеньки, смт. Ясенівський, Луганської області є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення суду.

Керуючись статтями 4, 76-78, 81, 294, 315-319, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, за участі заінтересованої особи: Слов'янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Н.Камінь, Каширського району, волинської області, громадянки України, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Україні м. Ровеньки, смт. Ясенівський, Луганської області.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу VІІІ п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до Розділу VІІІ п. 1.8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Р.В. Кузнецов