Справа № 739/1589/18
Номер провадження 2/739/545/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2018 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Іващенка А.І.
при секретарі - Неживець К.В.
позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 третьї особи-Шако М.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новгород-Сіверський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський сирзавод», треті особи приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 про стягнення суми франшизи та компенсації моральної шкоди,
19 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський сирзавод», треті особи приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 про стягнення суми франшизи та компенсації моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 04 березня 2018 року громадянин ОСОБА_3, який перебуває у трудових відносинах із ПАТ «Новгород-Сіверський сирзавод», о 12 год.35 хв. на 51 км. а/д Р65 на напрямку КПП Миколоївка - КПП Катеринівка керував транспортним засобом ВАЗ 2121 д/н НОМЕР_1 при зустрічному розїзді не врахував дорожню обстановку не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з його автомобілем НОМЕР_2. В результаті зіткнення його автомобіль був пошкоджений. Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. 29 січня 2018 року між ним та ПАТ СК «Провідна» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 2482574. За даним договором розмір франшизи становить тисячу пятсот гривень. ПрАТ «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування, зменшеного на суму франшизи. Також вважає, що неправомірними діями з боку працівника ПрАТ «Новгород-Сіверський сирзавод» йому було спричинені душевні страждання, які порушили його моральне благополуччя, що призвело до погіршання здоровя, зявилося почуття постійної тривоги за своє здоровя та життя, воли він знаходиться за кермом автомобіля на що він застосовує додаткові зусилля для нормалізації сімейних відносин. Просив суд стягнути з приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський сирзавод», на його користь 1500 гривень франшизи та 2500 гривень моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення франшизи не заперечувала про ти задоволення позовних вимог, а в частині стягнення моральної шкоди просила відмовити в повному обсязі. Третя особа, на стороні відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні висловився про вирішення позовних вимог згідно закону. Суд заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити частково.
За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено відповідне стягнення. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована, про що вона зазначає в позові та в подальшому здійснила страхове відшкодування за виключенням суми франшизи. Згідно ст. ст. 988 ч. 1 п. 3, 990, 991 ЦК України у разі настання страхового випадку, страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату відповідно до умов договору. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (п. 12.1 ст. 12 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Згідно п.36.6 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за надані збитки , має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Стаття 1187 ЦК України передбачає, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка володіє таким джерелом на відповідній правовій підставі. За таких обставин позовна вимога щодо стягнення суми франшизи підлягає задоволенню та визнається представником відповідача. Що стосується позовної вимоги про стягненя моральної шкоди суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість та наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Разом з тим, згідно із розясненнями абзацу другого п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у звязку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. З урахуванням того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди ПрАТ «Новгород-Сіверський сирзавод» та не доведено наявність такої шкоди, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2- 4, 18, 76-81 89,141, 200, 206, 207, 258, 263, 264 ЦПК України, ст.ст.23 , 990,991,988, 1187 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково. Стягнути з ПрАТ «Новгород-Сіверський сирзавод» на користь ОСОБА_1 недоплачену суму франшизи у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень та 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок в рахунок відшкодування судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя А.І. Іващенко.