Справа № 694/450/18
провадження 2/694/264/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
06.06.2018 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Гончаренко Т.В.
при секретарі Блискавці А.С.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Звенигородка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що з 16.06.2011 року вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком дитини. Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведеться. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, дочка ОСОБА_4 перебуває на утриманні матері. Позивачка ОСОБА_1 з урахуванням позовних вимог просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 травня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито, призначено підготовче засідання.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в підготовче засідання не зявились. Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову.
Суд ухвалив провести розгляд справи у підготовчому засіданні без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.
У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №61 (а.с.7).
Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Княжицької сільської ради від 17.04.2018 року №193/02-30 неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір»ю ОСОБА_1 і знаходиться на її утриманні (а.с.9).
Позивачка вказує, що відповідач мешкає окремо від сім»ї, вона мешкає разом із дочкою, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, в додаткових витратах, пов»язаних з утриманням та вихованням дитини участі не приймає. Як вбачається з позовної заяви дитина знаходиться на утриманні матері. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 05.04.2018 року, батько іноді бере до себе доньку в м.Звенигородка (а.с.10).
Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина.
08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» за № 102 від 08 червня 2017 року, яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якого розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до вищезазначеного мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З урахуванням вимог діючого законодавства, наданих сторонами письмових доказів, виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, враховуючи рівний обов'язок обох батьків щодо утримання дитини, в силу ст. 182 СК України з відповідача, який є батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_3 слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) , починаючи з дня подачі заяви до суду 19 квітня 2018 року і до повноліття дитини, щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України та покладеному Законом обовязку на утримання дітей в рівній мірі на обох батьків.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн., як особа звільнена від його сплати, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.
Вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За умовами ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2018 року між адвокатом ОСОБА_5 та позивачем по справі ОСОБА_1 був укладений договір/угода про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат ОСОБА_5 на умовах платності зобов'язався надавати ОСОБА_1 правову допомогу у цивільній справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с. 11). Відповідно до квитанції від 19 квітня 2018 року, позивач сплатила адвокату винагороду (гонорар) в сумі 500 гривень за надання правової допомоги у даній цивільній справі (підготовка та складення позовної заяви, консультація, надання правничої допомоги (а.с. 12).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано розрахунок та підтвердження факту виконаних робіт від 19.04.2018 року. Розмір витрат на оплату послуг адвоката за вказаний об'єм робіт становить 800 гривень, фактично сплачено 500 грн.(а.с.13).
Надані позивачем документи відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги адвоката у даній справі. Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500 гривень.
На підставі ст.ст. 180,181,182,183 СК України та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 137,141, 200, ч.4 ст.206, 263 265 ЦПК України суд,
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, працюючого підмінним машиністом КП «Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради», місцезнаходження за адресою: м.Звенигородка, вул.Кримського,37, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 19 квітня 2018 року і до повноліття дитини.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області.

Суддя Т.В.Гончаренко