У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

при секретарі судового засіданні - Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді заяву позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання протиправним і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовною заявою до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання протиправним і скасування рішення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2018 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою.

11.05.2018 року через канцелярію суду від позивачів надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою просять вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити Ужгородській міській раді (м. Ужгород, пл. Поштова, 3, ) погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, та передавати вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_5.

В обґрунтування вказаної заяви посилаються на те, що предметом позову є пункт 2.99 рішення Ужгородської міської ради від 07.11.2014 року № 1507 «Про надання та відмову в наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», згідно з яким ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки з подальшою передачею її у власність площею 0,0090 га для будівництва індивідуальних гаражів по вул. Митрака, б/н. Згідно з інформацією відповідача 12.01.2015 року ОСОБА_5 звернулася через Центр надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради щодо затвердження проектів землеустрою. Позивачі переконані, що спірне рішення є прийнятим органом місцевого самоврядування протиправно, в порушення норм земельного законодавства, а відведення земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3 не відповідає основній містобудівній документації м. Ужгорода - генеральному плану міста Ужгорода, що є чинним на дату прийняття рішення та зараз, та порушує права позивачів щодо користування природними об'єктами, які є власністю українського народу. Зауважують, що управлінням Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області висновком від 30.12.2014 року погоджено ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність для індивідуального гаражного будівництва, отже, існує очевидна загроза затвердження відповідачем проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки і передачі її у власність ОСОБА_5, яка сформована за рахунок земель пішохідної частини площі Ш. Петефі в м. Ужгороді і є землями загального користування, що значно ускладнить ефективний захист прав позивачів щодо користування землями загального користування площі, за захистом яких позивачі звернулися до суду з цим позовом. Також зазначають, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,0092 га сформована як геопросторовий об'єкт і об'єкт цивільних прав відповідно до довідки з державної статистичної звітності за № 3366/03-13, виданої 19.11.2014 року ОСОБА_5 управлінням Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області та інформація про неї міститься в Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 153 ЦПК України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

У дане судове засідання позивачі не з'явилися, при цьому позивач та представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала через канцелярію суду заяву від 18.05.2018 року, згідно з якою просить розглянути заяву про забезпечення позову без їх участі.

Представник відповідача Ужгородської міської ради та третя особа ОСОБА_5 у дане судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомлено, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України судом розглянуто дану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому, закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у виді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З контекстного аналізу зазначених норм закону вбачається, що значення вказаних заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема згідно з п. п. 2, 4 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову згідно з вказаною постановою є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як встановлено судом, предметом позову в даній праві є визнання протиправним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 07.11.2014 року за № 1507 (пункт 2.99) в частині надання ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0090 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 з подальшою передачею її у власність.

За правилами ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, виданої ОСОБА_5 управлінням Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області за № 3366/03-13 від 19.11.2014 року, та інформації з Державного земельного кадастру, спірна земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Закарпатська область, її площа складає 0,0092 га та земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3. Згідно з висновком управління Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області від 30.12.2014 року ОСОБА_5 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального гаражного будівництвам за адресою: Ужгород, вул. Митрака, б/н. Відповіддю з виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 02.07.2016 року за № М03327/0606 стверджується, що ОСОБА_5 12.01.2015 року звернулася до центру надання адміністративних послуг щодо затвердження проекту землеустрою вищезазначеної земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованими вимоги заявників щодо вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких зробить неможливим виконання рішення суду, а тому, беручи до уваги вказані вимоги чинного законодавства, подану заяву про забезпечення позову слід задовольнити повністю та вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу Ужгородській міській раді погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, та передавати вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_5 до вирішення справи по суті.

Відтак, з метою виключення можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду даної справи подану заяву про забезпечення позову слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити повністю.

Заборонити Ужгородській міській раді погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, Закарпатська область, кадастровий номер НОМЕР_3, та передавати вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_5 до вирішення справи по суті.

Позивачі: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2; ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_3

Відповідач: Ужгородська міська рада, що знаходиться за адресою: площа Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область, ідентифікаційний код юридичної особи 33868924.

Копію ухвали направити для виконання до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (вул. Заньковецької, 10, м. Ужгород, Закарпатська область) та учасникам справи для відома.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Головуюча О.М. Світлик