Ухвала

07 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 704/962/17

провадження № 61-47536ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 05 вересня 2018 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Дружба» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди (збитків),

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 05 вересня 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Частиною третьою статті 390 ЦПК Українипередбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з інших поважних причин.

До касаційної скарги додано клопотання, у якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, вважаючи, що такий пропущений з поважних причин. ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано ним 15 вересня 2018 року, однак під час підготовки касаційної скарги 17 вересня 2018 року він ознайомився з матеріалами справи № 704/765/18 за скаргою Селянського (фермерського) господарства «Дружба» на постанову Павлівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про закриття провадження щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 104 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та виявив суттєві розбіжності щодо розміру завданих збитків, а також щодо визначення землекористувача земельних ділянок, на яких була завдана шкода. У зв'язку з цим, 03 жовтня 2018 року ним подано заяву до Тальнівського відділення поліції Звенигородського відділу поліції про розслідування підстав вчинення службовими особами, які підписували та затверджували акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області від 16 червня 2018 року, правопорушення, що має ознаки злочину, передбаченого частиною другою статті 366, частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України. Разом з тим, 12 жовтня 2018 року він звернувся до Апеляційного суду Черкаської області із заявою про перегляд постанови Апеляційного суду Черкаської області від 05 вересня 2018 року за нововиявленими обставинами, за результатами розгляду якої 14 листопада 2018 року постановлено ухвалу про відмову у задоволенні цієї заяви. Оскільки перегляд оскаржуваної постанови за нововиявленими обставинами відбувся у період строку подання касаційної скарги, що, на його думку, є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження.

Наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки постанова Апеляційного суду Черкаської області прийнята 05 вересня 2018 року у відкритому судовому засіданні, повний текст її виготовлений 10 вересня 2018 року, а копія цієї постанови отримана ОСОБА_1 15 вересня 2018 року, однак, не погоджуючись із прийнятим апеляційним судом рішенням, з касаційною скаргою він звернувся лише 23 листопада 2018 року. Оскарження постанови за нововиявленими обставинами та звернення зі скаргою про вчинення злочину не позбавляє заявника можливості одночасного подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції у строки, визначені статтею 390 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявникові слід навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, надавши належні та достатні докази на підтвердження поважності причин його пропуску, оскільки безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 390, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 05 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов