Справа № 149/2785/18
Провадження №2/149/862/18
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.11.2018 р. Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Войнаревич М.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2018 року позивач звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2006 року шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу народився 17.06.1998 року син ОСОБА_3, який після розірвання шлюбу проживає разом із позивачем. ОСОБА_3 є студентом Донецького національного університету ім. Василя Стуса.

Відповідач має регулярний дохід, так як має постійне місце роботи, працює в ТОВ «Санаторій Поділля», не виконує своїх батьківських обовязків та матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у звязку із чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.12.2016 року серії 1-АМ № 020668, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

17.06.1998 року народився ОСОБА_3, батьком якого є ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 063611 від 24.06.1998 року.

Відповідно до довідки № 07-21/16-ц від 22.10.2018 року та довідки № 17-30/7548, ОСОБА_3 проживає разом із своєю матір'ю ОСОБА_1, за адресою м. Хмільник, вул. Маяковського, буд. 7 та знаходиться на її повному утриманні.

ОСОБА_3 є студентом 4-го курсу Донецького національного університету ім. Василя Стуса, денної форми навчання, період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою Донецького національного університету ім. Василя Стуса № 142/6.4.0-20 від 03.09.2018 року.

Відповідно до довідки про доходи ТОВ «Санаторій Поділля» ОСОБА_2 за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року отримав заробітну плату в розмірі 23 333,79 грн.

Відповідно до ст. 199 ч. 1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд враховуючи вище викладене, те, що відповідач має регулярний дохід, так як має постійне місце роботи, працює в ТОВ «Санаторій Поділля», не виконує своїх батьківських обовязків та матеріальної допомоги на утримання сина, який навчається не надає, у звязку із позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 199, 200 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, ІдН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІдН НОМЕР_2) аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.10.2018 року по 30.06.2019 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, ІдН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Войнаревич М. Г.