Провадження № 2/161/4074/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що він є власником квартири № 1, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Боровиковського, 5 (далі - квартира), в якій також зареєстрований відповідач. Однак, з квітня 2017 року відповідач виїхав за кордон на роботу та з того часу назад не повертався. Жодні перешкоди для проживання ОСОБА_2 у квартирі не створюються. Зазначає, що особистих речей відповідача у квартирі немає, комунальні послуги останнім не сплачуються. Реєстрація ОСОБА_2 у квартирі не дає можливості йому оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Тому, в звязку з неможливістю в інакший спосіб вирішити даний спір, оскільки місце перебування відповідача йому не відоме, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 1 в будинку 5 по вул. Боровиковського, що у м. Луцьку.

До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 29).

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується судовими повістками (а.с. 19, 25), які були направлені судом за місцем його реєстрації (а.с. 28), а також судовим оголошенням, розміщеними відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 24).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 104813498 (а.с. 7) та будинковою книгою А № 35915 для прописки громадян, проживаючих ІНФОРМАЦІЯ_1 квартири № 1 по вул. Боровиковського, в м. Луцьку (а.с. 7-11).

З довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 32964 від 03.10.2018 року вбачається, що за вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 12).

Судом також встановлено, що відповідач залишив місце своєї реєстрації (проживання) у квітні 2017 року році, та з того часу в спірній квартирі не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює, його особистих речей у квартирі немає.

Вищевказані обставини підтверджується листом Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 21.09.2018 року № 3/7165 (а.с. 13) відповідно до якого при розгляду заяви ОСОБА_1, а саме при опитуванні сусідів ОСОБА_1 було встановлено, що ОСОБА_2, який є онуком позивача, дійсно не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в період часу із квітня місяця 2017 року по теперішній час.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, відповідач будучи членом сімї позивача - власника жилого приміщення, понад один рік без поважних причин не проживає в ньому, добровільно зніматися з місця реєстрації не бажає. Доказів іншого відповідач суду не надав.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що є передбачені законом підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою № 1 в будинку № 5 по вул. Боровиковського в м. Луцьку.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

У своїй позовній заяві позивач просить залишити судові витрати за ним (а.с. 3).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 1ё3, 77-81, 247, 263-268, 280 ЦПК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 1 в будинку № 5 по вул. Боровиковського в м. Луцьку, Волинської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 04 грудня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3