Пров. №2/766/3973/18
07.11.2018 року, Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
Головуючого судді Хайдарової І.О.,
при секретарі Сікорській Я.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, зазначивши, що їй належить на праві власності будинок, розташований за адресою: м. Херсон, Янтарний мікрорайон, вул. Дніпрової Чайки 4Б згідно договору дарування від 12.06.2013 року.
Крім позивача у вказаному житловому будинку також зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який є відповідачем в даній справі. Однак відповідач ніколи не проживав у спірному житловому будинку та не ніс витрати з його утримання. Таким чином, ОСОБА_2 понад один рік без поважної причини не користується вказаним житловим приміщенням.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2018 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.08.2018 року справу прийнято до провадження судді Хайдарової І.О. та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, причини не явки суду невідомі.
Відзив на позовну заяву відповідачем до даного часу не подано.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Житловий будинок 4Б по вул. Дніпрової Чайки, Янтарний мікрорайон, м. Херсон належить на праві власності ОСОБА_1 згідно договору дарування від 12.06.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №634.
Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 23012018р. вбачається, що станом на 23.01.2018 року за адресою: будинок 4Б по вул. Дніпрової Чайки, Янтарний мікрорайон, м. Херсон, зареєстрований ОСОБА_2
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього можу бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній квартирі, втратив право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
На підставі викладеного, ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 214-215, 226 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В:
Позов позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_5, 30.06.1965р.н., про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_5, 30.06.1965р.н., таким, що втратив право користування житловим будинком №4Б по вул. Дніпрової Чайки, Янтарний мікрорайон, м. Херсон.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
СуддяОСОБА_7