КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5633/18
Провадження № 2/552/1770/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2018 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Силка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що з 15.05.2015 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час перебування в шлюбі, вони за спільні кошти у 2017 році придбали автомобіль ВАЗ 21099, легковий седан-В, 2005 року випуску. Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 29.05.2018 року шлюб між ними було розірвано.Ще до офіційного розірвання шлюбу автомобіль залишився у відповідача, який він використовував для задоволення власних потреб. Згідно відповіді регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області №31/16-9-Р-25аз від 19.06.2018 року на запит адвоката ОСОБА_3 від 15.06.2018 року автомобіль ВАЗ 21099 легковий седан - В, 2005 року випуску був зареєстрований за відповідачем 13.09.2017 року, але станом на 18.06.2018 року перереєстровано на нового власника. Тобто на даний час відповідач без згоди ОСОБА_1 відчужив спільне майно подружжя. ОСОБА_1 про відчуження спільного цінного майна (автомобіля) дізналася лише 19.06.2018 року, але жодної згоди на такі дії нею надані не були. На даний час згоди між ними щодо добровільного поділу сумісного майна не досягнуто. Тому ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з позовом про поділ майна, яке було набуте подружжям під час шлюбу. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію, що становить ? вартості транспортного засобу ВАЗ 21099 легковий седан В, 2005 року випуску, колір синій згідно ринкової вартості зазначеного майна в розмірі 32530 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

12.11.2018 року від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява, відповідно до якої просив суд стягнути із ОСОБА_1 на його користь вартість 1/2 частини спільного майна подружжя, придбаного у шлюбі у сумі 6656,5 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала, просила задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, зустрічний позов підтримала, просила задовольнити.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката ОСОБА_3, представника відповідача адвоката ОСОБА_4, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 15 травня 2015 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Хохлова») та ОСОБА_2, Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 100 та видано Свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ № 129598 (а.с. 9).

Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10-11).

Встановлено, що з лютого 2018 року сторони проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, оскільки 20.01.2018 року ОСОБА_2 під час сварки, наніс ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу та гематоми обличчя.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 29.05.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 12).

Під час перебування в шлюбі сторони за спільні кошти у 2017 році придбали автомобіль ВАЗ 21099, легковий седан-В, 2005 року випуску.

Згідно відповіді регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області №31/16-9-Р-25аз від 19.06.2018 року автомобіль ВАЗ 21099 легковий седан - В, 2005 року випуску був зареєстрований за ОСОБА_2 -13.09.2017 року, але станом на 18.06.2018 року перереєстровано на нового власника.

Встановлено, що відповідач без згоди ОСОБА_1 відчужив спільне майно подружжя.

ОСОБА_1 про відчуження спільного цінного майна (автомобіля) дізналася лише 19.06.2018 року, але жодної згоди на такі дії нею надані не були.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна №411 ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21099 легковий седан - В, 2005 року випуску, колір синій, яка визначена без огляду автомобіля станом на 16.07.2018 року, складає 65060 грн. 00 коп. (а.с. 15-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України визначено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За правилами ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частина 3 ст. 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст. 68 СК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до вимог норм статей 60, 70, 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності і у разі поділу такого майна, частки дружини та чоловіка є рівними і діляться між ними в натурі.

При поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п'ята статті 71 СК України).

У разі недосягнення такої згоди між подружжям може застосовуватися стаття 365 ЦК України за наявності для цього відповідних підстав і суд може присудити одному з подружжя річ у натурі, а іншому - грошову компенсацію з підстав, передбачених цією статтею.

За частиною другою статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Пунктами 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України таст. 372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: житлові будинки, квартири та транспортні засоби тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги звіт про незалежну оцінку майна №411, оскільки ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21099 легковий седан - В, 2005 року випуску, колір синій, була визначена без огляду автомобіля.

Судом приймаються до уваги договір купівлі-продажу 5346/2018/802424 транспортного засобу з визначенням вартості автомобіля ВАЗ 21099 легковий седан - В, 2005 року випуску, колір синій, відповідно до п. 3.1- 20 тис. грн. (а.с. 43).

Суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення на її користь вартості автомобіля в сумі 10 тис. грн.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_2 суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що сторонами було придбано майно, яке знаходиться у позивача, а саме: Ноутбук Lenovo вартість по договору кредиту 6119, 35 грн, телевізор Samsung і DVD плеер, разом на суму 3100,00 грн., мікрохвильова піч LG на суму 679,00 грн, пилосос Fairle на суму 665,00 грн., кухонний комплект 1250,00грн., меблевий комод, 1500,00 грн. Загальна вартість майна становить 13313 грн. Про те, відповідачем не надано доказів того, що дане майно придбано під час шлюбу, а вимоги про визнання меблів, побутової та комп»ютерної техніки спільним майном подружжям суду не заявляли.

Тому в задоволенні даної зустрічної позовної вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 36000, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, секція 9, кімната 4) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована 36000, АДРЕСА_1) грошову компенсацію , що становить ? вартості транспортного засобу ВАЗ 21099 легковий седан В, 2005 року випуску, колір синій в сумі 10 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 36000, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, секція 9, кімната 4) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована 36000, АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 36000, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, секція 9, кімната 4) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована 36000, АДРЕСА_1) витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом 30 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 06.12.2018 року.

Головуючий Т.В.Турченко