ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 389/2415/17

провадження № 22-ц/4809/42/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Суровицької Л.В.,

при секретарі - Демешко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Савельєвої О.В. від 05 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 01 листопада 2013 року вона була прийнята на посаду контролера - касира відділу касових операцій ТВБВ № 10010/0149 філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», а 04 листопада 2016 року була переведена на посаду начальника зазначеного відділу. 30 травня 2017 року її було звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, про що у трудовій книжці здійснено запис. Вважає, дії відповідача щодо її звільнення незаконними, оскільки її не було ознайомлення з наказом про звільнення у день звільнення, тобто 30 травня 2017 року, а лише 06 червня 2017 року. При цьому, звільнення відбулося у період перебування її на лікарняному з 30 травня 2017 року по 02 червня 2017 року. Крім того, 13 червня 2017 року відповідачем було винесено наказ № 695 - к про внесення змін до пункту 1 наказу від 30 травня 2017 року № 651-к «Про звільнення ОСОБА_1.», що не передбачено нормами КЗпП України.

Також зазначає, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, проте, проступки за які вона була піддана дисциплінарному стягненню, були вчинені нею 09 березня 2016 року та 04 квітня 2016 року.

Посилаючись на ці обставини, просила скасувати наказ № 561-к від 30.05.2017 року та наказ № 695 від 13 червня 2017 року про її звільнення, поновити її на посаді начальника відділу касових операцій ТВБВ № 10010/0149 філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 30 травня 2017 року в розмірі 4769,30 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Під час розгляду справи позивач подала заяву про відмову від позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Зокрема вказує, що звільнення її із займаної посади відбулося без згоди профспілкової організації. Вважає, що суд безпідставно прийняв як докази, протоколи профкому про її звільнення, оскільки вони не були подані в ході підготовчого судового засідання. Також зазначає, що дані засідання відбулися без її участі, що позбавило її можливості надати пояснення, документи та скористатися правовою допомогою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.11.2013 року ОСОБА_1 працювала на посаді контролера-касира у відділі касових операцій ТВБВ № 10010/0149 філії Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», а з 03.11.2016 року була переведена на посаду начальника вказаного відділу /т. 1 а.с.9/.

Згідно протоколу засідання зборів профкому ТВБВ №10010/0149 філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» №13 від 29.05.2017 року та протоколу засідання профспілкового комітету філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» №7 від 30.05.2017 року, профспілковим комітетом надано згоду на звільнення ОСОБА_1 з підстав передбачених п.2 ст. 41 КЗпП України / т. 1 а.с.213, 214/.

Наказом №651-к від 30.05.2017 року, ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу касових операцій ТВБВ №10010/0149 філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» 30 травня 2017 року за винні дії при обслуговуванні грошових цінностей, у зв'язку з втратою довір'я, п.2 ст.41 КЗпП України / т. 1 а.с.5-6/.

Згідно акту від 30 травня 2017 року, ОСОБА_1 відмовилася від підпису про ознайомлення з наказом, пояснивши це тим, що вона захворіла і нічого підписувати не буде /т. 1 а.с.74/. Також позивач відмовилася від підпису про ознайомлення з листом № 28-17/1/2016 від 30 травня 2017 року «Про отримання трудової книжки», про що складено відповідний акт від 30.05.2017 року /т. 1 а.с.75/.

В цей же день ОСОБА_1 о 16 годині 17 хвилин самовільно залишила місце роботи, що підтверджується актом від 30.05.2017 року /т. 1 а.с.77/.

Відповідно до листка непрацездатності серії АДЕ №924421 від 30.05.2017 року, позивач у період з 30.05.2017 року по 02.06.2017 року перебувала на лікарняному у режимі амбулаторного лікування, стати до роботи вона повинна була з 03.06.2017 року /т. 1 а.с.11/.

З врахуванням періоду непрацездатності ОСОБА_1, наказом №695-к від 13.06.2017 року внесено зміни до п.1 наказу начальника управління від 30.05.2017 №651-к «Про звільнення ОСОБА_1.» в частині дати звільнення ОСОБА_1, а саме цифри і слова «30 травня 2017 року» замінено цифрами і словами «06 червня 2017 року» /т.1 а.с.7/.

Дані відомості були внесені у трудову книжку ОСОБА_1 /т. 1 а.с. 9-10/.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 06.06.2017 року, трудова книжка була їй направлена відповідачем поштою /т. 1 а.с.79, 79а/.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року, при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст. 41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148, 149 КзпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Звільнення з підстав втрати довір'я (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довіри до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою.

Отже, для розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл і т.ін.); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір'я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

20 квітня 2016 року між ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі начальника управління - начальника фінанси-економічного відділу філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» Курки М.М. та ОСОБА_1, яка займала посаду старшого контролера-касира відділу касових операцій ТВБВ №10010/0149, укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким, остання виконує роботу, безпосередньо пов'язану із зберіганням, обробкою, перерахуванням, прийманням, видачею і перевезенням цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй установою банку цінностей /т.1 а.с.80/.

Згідно з посадовою інструкцією старшого контролера-касира відділу касових операцій територіально відокремленого без балансового відділення (І-А) типу №10010/0149 філії - Кіровоградського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», з якою під підпис ознайомлена ОСОБА_1, на неї, зокрема, покладено обов'язки: забезпечення своєчасного та якісного проведення банківських операцій; організація роботи щодо збереження грошових коштів і цінностей; здійснення операцій з приймання/видачі готівки; здійснення операцій з розрахунково-касового обслуговування клієнтів; здійснення видачі та приймання грошових коштів за рахунками клієнтів; формування первинних документів щоденної звітності за касовими операціями; здійснення операції з перерахунку, вилучення, сортування, формування, пакування банкнот /а.с.81-82, 201-202/.

Наказом №688 від 05.05.2017 року «Про створення комісії з проведення службового розслідування» було створено комісію для проведення службового розслідування за фактами, викладеними у Акті документальної ревізії (суцільної перевірки) поточних рахунків по ТВБВ № 10010/0149 (м. Олександрія) філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 26.04.2017 року /т.1 а.с.63/.

Відповідно до висновків службового розслідування від 19 травня 2017 року, при проведенні документальної ревізії (суцільної перевірки) було виявлено сумніви по видачі грошових коштів з рахунків клієнтів ТВБВ №10010/0149, та по деяким клієнтам розбіжності між фактичним залишком коштів в базі АБС «Барс - Millennium» та записами в ощадних книжках по наступних вкладниках, зокрема при перевірці операцій на поточному рахунку вкладника ОСОБА_3 встановлено здійснення видаткових операцій: 09.03.2016 року на суму 5700 грн. та 04.04.2016 року на суму 10600 грн., а всього на суму 16300 грн. Дані операції з видачі готівки здійснили контролер - касир ОСОБА_4 (перша віза - електронний цифровий підпис) та старший контролер - касир ОСОБА_1 (друга віза - електронний цифровий підпис). Хто вчинив підпис замість вкладника та отримав кошти встановити не можливо, оскільки підписи працівників банку та вкладника не співпадають зі зразками їх підписів; ОСОБА_1 у своїх поясненнях від 26.04.2017 року вказала, що видачу коштів проводив контролер - касир ОСОБА_4 і клієнта вона не бачила.

Також відповідно до висновків службового розслідування, за неналежне виконання посадових обов'язків, грубе порушення вимог п.п.1.10 Р.1, 5.42 Р.5 «Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» 16.02.2004 №17-2 зі змінами та доповненнями, в частині проведення операцій по зняттю коштів з рахунків клієнтів без присутності клієнтів (добровільно внесла готівку ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_5 в сумі 19970 грн., чим ОСОБА_1 підтвердила неправомірність своїх дій при знятті коштів без присутності клієнта), що може призвести до збитків банку, та враховуючи те, що нею було видано кошти по поточному рахунку клієнта ОСОБА_3 (проведено дві видаткові операції - вчинений другий електронний підпис) без присутності клієнта на загальну суму 16300 грн., і те, що пояснення ОСОБА_6 не спростовує її вину, комісією запропоновано звільнити ОСОБА_1 за недовірою / т. 1 а.с.64-73/.

За фактом привласнення коштів клієнта в сумі 19970 грн. 00 коп. порушено кримінальне провадження, відомості про яке 27.05.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001479, про що свідчать витяг з кримінального провадження від 30.05.2017 року, лист від 23.10.2017 року, доручення про проведення досудового розслідування та повідомлення про початок досудового розслідування / т.1 а.с.83, 84, 85/.

Отже, встановивши наявність підстав для втрати довір'я відповідача до ОСОБА_1, як працівника, що безпосередньо обслуговує грошові цінності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що звільнення відбулося відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктів 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. А відповідно до частини 2 цієї статті, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Частиною 9 статті 43 Кодексу законів про працю України передбачено, що якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП України. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник. Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Отже, відсутність згоди профспілкової організації на звільнення не є беззаперечною підставою для визнання такого звільнення незаконним, оскільки законодавець передбачив можливість усунення порушення роботодавцем указаних вимог законодавства під час судового розгляду трудового спору.

Так, ухвалою апеляційного суду від 05 липня 2018 року було зупинено провадження у справі до вирішення профспілковими органами питання про дачу згоди або відмови у дачі згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу касових операцій ТВБВ №10010/0149 філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України /т. 2 а.с. 32/.

Згідно витягу з протоколу № 5 засідання профспілкового комітету від 20 серпня 2018 року, було вирішено не змінювати свого попереднього рішення та дати згоду на її звільнення ОСОБА_1 Остання двічі запрошувалася на засідання профспілкового комітету, куди вона не з'являлася. /т. 2 а.с.50/.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05.12.2018 року.

Головуючий:

Судді: