Справа № 445/1813/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Бакаїм М. В.

з участю секретаря Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Золочів Львівської області в порядку провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1Р.В звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між ним та відповідачкою було укладено договір позики коштів, згідно якого вона взяла у борг продукти харчування в магазині "Продукти", що знаходиться за адресою: м. Золочів,вул. Сковороди,1, на суму 8000 грн, про що написала розписку. Зобов"язалася повернути борг до 10.08.2018 року. Однак, у визначений в розписці строк відповідачка кошти не повернула, тому вона змушена звернутися до суду.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності , вимоги позову просила задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з"явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги позову визнала, та зобов"язалася повернути заборгованість в межах трьох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

13.07.2018 року відповідач надала позивачу розписку, якою засвідчила те, що вона отримала продукти на суму 8000 грн. , які зобов"язалася повернути до 10.08.2018 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У силу вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Таким чином, сторони в належній формі уклали договір позики, за яким відповідачка взяв на себе зобов'язання повернути позичені кошти до 10.08.2018 року.

Приписами ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Будь-яких заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку боргу та встановлених судом обставин справи відповідачка не надала.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 24.09.2018 року перед відповідачем наявна заборгованість в сумі 8 000 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 274, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, 525, 526, 625, 631 ЦК України,суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 13.07.2018 року в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. та 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя ОСОБА_3