Справа № 600/722/17
Справа № 2/600/211/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Сташків О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення на її користь аліменти на утриання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що уклала 06.08.2011 року шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 02.11.2015 року шлюб між сторонами припинено на підставі рішення суду. Після розірвання шлюбу, син постійно проживає разом з матірю та повністю перебуває на її утриманні.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 02.08.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року.

До початку судового засідання позивач подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та просить справу розглядати за її відсутності без застосування технічних засобів (а.с.17).

Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу слухати у його відсутності (а.с.15).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 (а.с.8).

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.6).

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відтак відповідач зобов'язаний виконувати обов'язки по утриманні сина, однак допустив невиконання вказаного обов'язку, оскільки не бере активної участі в утриманні дитини, як в грошовій так і в натуральній формі. Відповідно у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки дитина потребує утримання, матеріального забезпечення, а відповідач може надавати матеріальну допомогу останній, яка на розсуд суду є достатньою в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 цієї ж статті передбачено якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а відтак з відповідача слід стягнути суму судового збору, який повинен був бути сплачений позивачем на користь держави.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184, СК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду 01.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Дата складання повного рішення 22 січня 2018 року.

Суддя О.Б.Гриновець