Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/1441/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Рижого О.А.

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки (паї) в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тиненської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки (паї) в порядку спадкування за заповітом. В своїй заяві вказує, що його баба ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла йому сертифікат на право на земельну частку (пай) та майновий сертифікат. 05.10.2011 року його баба померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Коли він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус йому відмовив, оскільки нотаріусу він предявив державний акт на землю, а в заповіті складеним ОСОБА_3 міститься розпорядження щодо сертифікату на право на земельну частку (пай). Іншим шляхом, аніж судовим, визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом не представляється можливим.

Позивач ОСОБА_1 заявою від 12.07.2018 року позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Від представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача, не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.274 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №058608 ОСОБА_3 була власником чотирьох земельних ділянок загальною площею 1.45 га для ведення особистого селянського господарства розташованих на теиторії ОСОБА_2 сільської ради Сарненського району Рівненської області. Даний Державни акт виданий 15.06.2006 року Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області.

22.02.2006 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3, на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0205163 та майновий сертифікат СР №0078539 на користь онука ОСОБА_4.

05.10.2011 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №118888. Після її смерті відкрилась спадщина.

Постановою від 05.10.2017 року державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на земельні ділянки, як обєкти спадщини, оскільки ОСОБА_4 був наданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №058608, розміром 1,45 га., виданий Сарненською райдержадміністрацією 15.06.2006 року на ім'я ОСОБА_3, а заповіт містить розпорядження щодо Сертифікату на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування " при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Суд враховує той факт, що заповіт складався ОСОБА_3 22.02.2006 року і на той час єдиним документом, що підтверджував права ОСОБА_3 на земельну частку (пай) був сертифікат, а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 058608 видано їй 15.06.2006 року. Таким чином, на момент розпорядження своїми земельними ділянками у ОСОБА_3 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 058608 не було. Фактично заповідальне розпорядження щодо сертифіката на земельну частку пай є розпорядженням щодо земельних ділянок, зазначених у Державному акті.

Також листом наданого начальником Відділу у Сарненському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №29-17-0.32-89/115-18 від 15.05.2018 року підтверджується те, що ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №058608 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №02051163.

Вартість земельної частки (паю) бувшого КСП «Случ» з урахуванням коефіцієнтів індексації та враховуючи середній розмір паю по господарству- 1,45 умовний кадастрових гектарів становить 23019,45 грн. згідно довідки виданої відділом у Сарненському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Відповідачем по справі, визначена ОСОБА_2 сільська рада, оскільки відсутні інші спадкоємці за заповітом і за законом, крім позивача ніхто не прийняв спадщини та вищевказані земельні ділянки розташовані на її території.

Представник відповідач позовні вимоги визнав, тому відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи,не підлягають доказуванню.

Суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки (паї) в порядку спадкування за заповітом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на чотири земельні ділянки загальною площею 1.45 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Сарненського району Рівненської області і які належали його бабі ОСОБА_3 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №058608, який був виданий Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області 15.06.2006 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 05.10.2011 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Рижий О.А.