Провадження № 2/200/1258/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочно)

21 березня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на його користь суму невиплаченого страхового відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті потерпілого в ДТП ОСОБА_3, у розмірі 9 176,00 грн. Стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь позивача компенсацію витрат на правову допомогу у сумі 4800,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року на вул. Київській, 67 в м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «РЕНО - 19» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці.

У родинних зв'язках з загиблим на дату його смерті перебували: син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_6.

12.10.2016 року позивач надав до ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування у сумі 27 528,00 грн., з яких: відшкодування понесених витрат на поховання та виготовлення надгробного пам'ятника у сумі 13 764,00 грн.; відшкодування моральної шкоди у сумі 13 764,00 грн.

За результатом розгляду зазначених документів відповідач 28.07.2017 року перерахував частково страхове відшкодування у сумі 18 352,00 грн., з яких: 13764,00 грн. - відшкодування понесених витрат на поховання та виготовлення надгробного пам'ятника; 4588,00 грн. - відшкодування 1/3 частини моральної шкоди від заявленої суми.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, відомостей про поважність причини неявки суду не надав.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та на підставі положень ст.280-283 ЦПК України розглядається в заочному порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року на вул. Київській, 67 в м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «РЕНО - 19» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «РЕНО-19», державний номерний знак НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», що підтверджується полісом № АЕ/0949907.

Смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.1965 року. Від подружнього життя мають сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 07.12.1975 року, де в графі батько зазначений ОСОБА_3.

ОСОБА_6 надала ПАТ «СГ «ТАС» розписку про відмову від одержання відшкодування належної їй частки моральної та матеріальної шкоди завданої їй внаслідок смерті ОСОБА_3 та просила її виплатити на користь сина ОСОБА_1.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

12.10.2016 року син загиблого - ОСОБА_1 подав на адресу страховика - ПрАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування у сумі 27 528,00 грн., з яких: відшкодування понесених витрат на поховання та виготовлення надгробного пам'ятника у сумі 13 764,00 грн. та відшкодування моральної шкоди у сумі 13764,00 грн.

Як вбачається з роздруківки, на рахунок позивача ПрАТ «СГ «ТАС» 28.04.2017 року перерахувало 18 352,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди в частині витрат на поховання в розмірі 13 764,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 4 588,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин та наведених норм цивільного законодавства суд приходить до висновку, що з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_1, слід стягнути 9 176,00 грн. (1147,00*12 = 13764 - 4588,00 = 9176) на відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем була заявлена вимога про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4800 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 уклав договір про надання юридичних послуг з юридичною особою - ТОВ «Автопоміч», яке здійснює діяльність у сфері права. Виконавцем за цим договором, тобто особою, яка безпосередньо надавала юридичні послуги є ТОВ «Автопоміч». Договір від імені виконавця ТОВ «Автопоміч» підписав представник за довіреністю ОСОБА_8.

З вказаного розрахунку вартість однієї години роботи складає 600 гривень, що не виходить за межі граничних норм відшкодування витрат на правову допомогу, встановлених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (який був чинний на час надання правової допомоги), є співмірним із складністю справи та виконаних робіт, з часом, витраченим на їх виконання та обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову.

В матеріалах справи є профайл адвоката, відповідно до якого ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія НОМЕР_5 від 12.11.2010 року має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Факт оплати позивачем послуг надання правової допомоги підтверджується копією квитанції про оплату 30.06.2017 року 4800 грн. за надання правової допомоги, при цьому отримувачем зазначене ТОВ «Автопоміч».

Таким чином, правова допомога надавалась на підставі договору, є докази сплати таких витрат, представник, який надавав правову допомогу позивачу є адвокатом, що підтверджується відомостями про право на зайняття адвокатською діяльністю.

На підставі наведеного, понесені відповідачем витрати на правову допомогу є такими, що відповідають підставам, межам та порядку відшкодування судових витрат на правову допомогу, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4800 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (03062, м.Київ, пр.Перемоги, 65 ) на користь ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, НОМЕР_6) суму несплаченого страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 9176,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4800,00 грн., а всього 13976 грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (03062, м.Київ, пр.Перемоги, 65 ) на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі письмової заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва