АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: ПритулаН.Г. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м.Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 14 листопада 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів. В обгрунтування позовних вимог вказував, що 02.10.2007 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк», та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 218-Ф/07 відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 115 000,00 доларів США на строк з 02.10.2007 р. по 02.10.2019 р. зі сплатою 13,14% річних за користування кредитними коштами.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 218-Ф/07 13.05.2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 128-П/07, за умовами якого ОСОБА_4 зобов'язався перед банком відповідати за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором. Згідно з п. 1.2. даного договору, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань по кредитному договору.

Окрім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, посвідчений 02.10.2007 р. приватним нотаріусом КМНО Морозовою С.В. Згідно з умовами договору № 4 про внесення змін до кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалася укласти договір страхування власного життя або договір страхування позичальника від нещасного випадку та договір про страхування забезпеченого майна з наданням до банку копій вказаного договору страхування. Разом з тим, у банку була відсутня інформація про укладення договору страхування предмету іпотеки на період з 06.12.2013 р. та сплати відповідних страхових платежів, а тому банком було нараховано штраф у порушення вимог щодо обов'язкового страхування предмету іпотеки у розмірі 51 130,00 грн.

Посилаючись на те, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а позичальник належним чином не здійснює погашення суми кредиту та сплату процентів, в результаті чого утворилася заборгованість, яка підтверджується відповідним розрахунком, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 79 502, 60 дол. США, з ОСОБА_3 на користь банку штраф за невиконання умов договору іпотеки сумі 51 130,00 грн. та покласти судові витрати на відповідачів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2017 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 218-Ф/07 від 02.10.2007 р. станом на 10.06.2015 р. у загальному розмірі 79 502, 60 дол. США, 51 150 грн. штрафу та судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн.

У задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 та ухвалення нового про солідарне стягнення заборгованості на користь банку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування усіх фактичних обставин справи та ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Вказує, що судом першої інстанції не з'ясовано, що пунктом 3.1.10 Кредитного договору в редакції, що почала діяти з моменту підписання Додаткової угоди від 13.05.2008 р. № 1 до Кредитного договору, передбачена збільшена процентна ставка за користування кредитом з дня виникнння простроченої заборгованості у розмірі 14,14% річних та не ураховано, що при укладенні додаткових угод до кредитного договору не вібдувалося збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зазначає, що відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязань по спірному кредитному договору з урахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами договору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIIIапеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

ОСОБА_7, яка є представником ОСОБА_3, просила апеляційну скаргу відхилити. Зазначала,що у її довірительки покращився майновий стан і вона готова погасити більшу частину заборгованості та укласти з банком мирову угоду.

Представник поручителя ОСОБА_4- ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу відхилити. Просив звернути увагу на те, що сукупна вартість кредиту після підписання банком та боржницею змін до кредитного договору значно збільшилася, ОСОБА_4 у порушення п.6.3 договору поруки про таке не повідомлявся і своєї згоди не надавав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець наділив кредитора (банк) правом вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору та законодавства.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється в разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору.

Зміна договору - це трансформація будь-якої або декількох умов, які складають зміст договору.

Згідно зі статтею 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згода поручителя може бути висловлена у будь-якій формі, зокрема письмового повідомлення, додаткової угоди тощо.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 02.10.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір №218-Ф/07, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 60 000,00 дол. США на строк з 02.10.2007 року по 02.10.2019 року або по день визначений в п. 3.3.11 цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних (п.1.1 Договору).

До кредитного договору неодноразово вносились зміни шляхом укладення договорів про внесення змін до кредитного договору.

Так, 13.05.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Договір №1 про внесення змін до кредитного договору №218-ф/07 від 02.10.2007 року, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит в сумі 115 000,00 дол. США на строк з 02.10.2007 року по 02.10.2019 року , із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,14 % річних (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 3.3.3 Договору передбачено повернення суми кредиту на відповідний рахунок шляхом внесення щомісячного платежу в розмірі 416,67 доларів США, починаючи з листопада 2007 року та по 819,00 доларів США, починаючи з червня 2008 року.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору банк має право на свій розсуд внести зміни/доповнення до цього договору в односторонньому порядку, внести зміни до умов зобов'язань своїх та/або позичальника, включаючи зміну позичальнику процентної ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 14,14 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором, між Банком та відповідачем ОСОБА_4 13.05.2008 року було укладено договір поруки.

Відповідно до п.1.1. вказаного Договору, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов'язань по кредитному договору №218-Ф/07 від 02.10.2007 року, укладеному між Кредитором та Позичальником, а саме: повернути кредит в розмірі 115 000,00 доларів США в строк до 02.10.2019 року зі сплатою 13,14% річних.

Відповідно до п.1.2. Договору, Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору.

16.02.2009 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору №218-ф/07 від 02 жовтня 2007 року, відповідно до умов якого змінився рахунок для погашення заборгованості та порядок погашення заборгованості по кредитному договору.

23.09.2010 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін №3 до кредитного договору №218-ф/07 від 02 жовтня 2007 року, яким внесено зміни до п.п. 3.2.5, 3.3.12, 3.3.13, 3.3.14, 3.3.15 кредитного договору.

23.09.2010 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін №4 до кредитного договору від 02 жовтня 2007 року №218-Ф/07, яким визначено, що за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 13,14 % річних; за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 14,14 % річних (п.1.4 Договору).

Згідно п.3.1 Договору, повернення суми кредиту здійснюється відповідний рахунок, щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з жовтня 2012 року, у розмірі 1 110,00 дол. США, а останній платіж сплачується у сумі 1 050,93 дол. США не пізніше 02 жовтня 2019 року. Якщо останній день для сплати частини кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Відповідно до п. 3.2. договору про внесення змін № 4 до кредитного договору щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами (окрім останнього місяця користування кредитом) та у день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до умов цього договору, а також у день дострокового погашення заборгованості по кредиту сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки зазначеної у п.1.4 цього договору, на рахунок, відкритий в АБ «Укргазбанк».

А відтак, договором про внесення змін № 4 від 23.09.2010 р. було змінено графік погашення кредиту, а саме ОСОБА_3 було надано кредитні канікули щодо сплати тіла кредиту з 23.09.2010 року по вересень 2012 року, однак за весь час кредитних канікул позичальник зобов'язалася сплачувати проценти за користування ними виходячи із розміру залишку заборгованості.

Таким чином, вищевказаним договором про внесення змін № 4 до кредитного договору було збільшено щомісячні платежі за кредитним договором та відсоткова ставка у випадку несвоєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором. Вказані обставини підтверджуються висновком експерта за результатами проведення експертного економічного дослідження № 20032017 ТОВ «Агенція судових експертиз» (т.1, а.с. 172-295) та не були жодним чином спростовані представником банку.

Разом з тим, позивачем жодних змін до договору поруки не вносилося, а внесення змін до кредитного договору з поручителем не погоджувалося.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на п. 1.1. договору поруки, в якому йде мова про те, що поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязань по спірному кредитному договору з урахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами договору, як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги не може бути прийнято судом апеляційної інстанції до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється зокрема у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Разом з тим, умовами договору поруки, що був укладений між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у п. 6.3 було визначено порядок повідомлення поручителя про внесення будь-яких змін до кредитного договору, зокрема й тих, які можуть призвести до збільшення обсягу його відповідальності, а саме шляхом надіслання поручителю письмового одностороннього правочину, підтвердженням чого має бути поштова квитанція.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_4 належним чином повідомляли про внесення змін до кредитного договору, а збільшення обсягу його відповідальності у зв'язку із укладенням позичальницей додаткових угод доведено висновком експерта № 20032017 від 08.082017 року.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_4 з огляду на збільшення обсягу його відповідальності без надання ним згоди на таке.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва позивачем не оскаржувалося, а тому його законність та обґрунтованість перевірялися судом апеляційної інстанції лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України ,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач :

Судді :

Повний текст постанови складений : 06 квітня 2018 року