Провадження № 2/520/6111/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді В.О.Луняченка

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (паспорт серії КК №041077), ОСОБА_2 Іраіди Дмитрівни (паспорт серії КК №041078), ОСОБА_3 (паспорт серії КМ 3206342) про визнання договору купівлі- продажу дійсним,-

В С Т А Н О В И В:

25.09.2018 року до Київського районного суду м.Одеси з позовом про визнання договору купівлі- продажу нерухомого майна від 14.05.1999 року №99-556Ц, укладеного між ОСОБА_4 як покупцем та ОСОБА_2, ОСОБА_2 Іраідою Дмитрівною, ОСОБА_3 як продавцями щодо квартири АДРЕСА_1, звернулась ОСОБА_1.

Позивачем ОСОБА_1 до судового засідання надано заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій також остання підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 надійшла до судового засідання спільна заява щодо розгляд у справи за їх відсутністю, також відповідачами надано відзив на позовну заяву, в якому відповідачі підтвердили факт того, що між ними 14.05.1999 року було укладено договір купівлі продажу, ним умови договору були виконані в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді даної справи стосовно позовних вимог щодо визнання дійсним договору купівлі продажу від 14.05.1999 року, суд вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу і на час реєстрації права власності позивачем.

Так, судом встановлено, що 14.05.1999 року між покупцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_2 Іраідою Дмитрівною, яка діяла від свого імені так і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, як продавцями був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99-556Ц, відповідно до якого ОСОБА_1, придбала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_2 Іраіда Дмитрівна, яка діяла від свого імені так і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, продали квартиру АДРЕСА_2.

Зазначений договір був зареєстрований товарною біржею «Одеська універсальна біржа «Вітязь» та зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 20.05.1999 року 326 пр- стр 65- р№3225.

Відповідно до ст.227 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно з ст.47 Цивільного кодексу Української РСР, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Суд встановив, що 14.05.1999 року, сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як збоку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавців, які прийняли оплату та передали у володіння і користування ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2, тобто виконали всі істотні умови договору купівлі- продажу.

Таким чином, беручи до уваги те, що договір не містить умов, які б суперечили закону, зареєстрований на товарній біржі «Одеська універсальна біржа «Вітязь», то порушене право підлягає захисту, суд вважає необхідним визнати його дійсним.

Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК Української РСР, ст. ст. 12, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір купівлі- продажу нерухомого майна №99-556 Ц від 14 травня 1999 року, а саме квартири АДРЕСА_2, загальною площею 84,2 кв.м, житловою площею 48,9 кв.м, укладений між ОСОБА_1 як покупцем та ОСОБА_2, ОСОБА_2 Іраідою Дмитрівною, яка діяла від свого імені так і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, оформлений на товарній біржі «Одеська універсальна біржа «Вітязь» і зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 20.05.1999 року ( 326пр.-65стр.-3225р.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.