Провадження № 2/201/812/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді Трещова В.В., з секретарем судового засідання Бережною О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач у позовній заяві в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04 липня 2014 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 493 був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від цього шлюбу подружжя не має спільних малолітніх або неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо з червня 2017 року. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На примирення не погоджується, просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем; судові витрати стягнути з відповдіача.

У наданій суду заяві від 20 квітня 2018 року позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, шлюб укладений ним та відповідачем розірвати, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав.

07 грудня 2017 року, 16 березня 2018 року від відповідача до суду надійшли заперечення проти позову про розірвання шлюбу, просила надати сторонам строк на примирення.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 04 липня 2014 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 493 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 7).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрату почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо з червня 2017 року, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин.

Наданий судом строк на примирення не приніс результату, оскільки позивач продовжує наполягати на розірвання шлюбу між сторонами.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, наполягає на позовних вимогах, а наданий судом сторонам строк на примирення не привів до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги результат вирішення справи, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 640 гривень судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 80, 81, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 04 липня 2014 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 493 - розірвати.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області. Повний текст рішення складений 20 квітня2018 року.

Суддя В.В. Трещов