Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2018 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі : головуючої судді Репушевської О.В.;

за участі : секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2;

представника позивача ОСОБА_3;

відповідача ОСОБА_4;

представника відповідача ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/247/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами до відповідача, відповідно до яких просить стягнути аліменти на утримання синів у розмірі 5 000 грн. на кожного. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 вересня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області. На даний час шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено, сім'я розпалась. За час перебування у шлюбі в сторін народилось двоє дітей, син: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, син: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. За даними позивача відповідач спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки є фізичною особою-підприємцем, отримує стабільний дохід.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач заперечив проти стягнення аліментів у зазначеному в позовній заяві розмірі, вказуючи, що достатнім та доцільним буде стягнення з нього щомісячно аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину. Просив врахувати, що його дохід має мінливий характер, стан здоров"я дітей не зобов"язує позивача нести великі витрати. Крім того, він має великі сумніви щодо цільового використання позивачем коштів, які він буде сплачувати на утримання дітей. Відповідач в судовому засіданні стверджував, що не має на меті ухилятись від забезпечення дітей всім необхідним, при цьому готовий самостійно купувати предмети одягу, інші речі. Він не відмовляється сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, але розмір, який визначений позивачем, є завищеним.

Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789(78912) від 27 лютого 1991 року (набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положення ст.180 Сімейного Кодексу України регламентують, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ч.1 ст.181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Пред'явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов'язку утримувати дітей.

Положеннями ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, ст.181, 182 Сімейного Кодексу України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та, з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Судом встановлено, що 30 вересня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №012253, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.8).

За час перебування у шлюбі в сторін народилось двоє дітей, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.9, 10).

Подружжя ОСОБА_7 з березня місяця 2018 року не проживають разом, на даний час відкрито провадження у цивільній справі щодо розірвання їх шлюбу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 з 07 квітня перебуває на обліку в Южноукраїнській ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області (Кривоозерському відділенні) як фізична особа-підприємець, застосовує спрощену систему оподаткування та є платником єдиного податку другої групи. За даними податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи - підприємця (а.с.38-39) загальна сума доходу за звітний період (2017 рік) становить 998 500 грн..

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 визнав, що позивач незважаючи на те, що є також фізичною особою-підприємцем, проте підриємницьку діяльність з березня місяця 2018 року не здійснює, оскільки всім займається він, дохід від підприємницької діяльності отримує він. Вказана обставина не підлягає доказуванню відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України. Тобто позивач на даний час не працює, доходу позбавлена.

З урахуванням пояснень позивача, відповідача, наданими сторонами доказами щодо майнового стану та рівня доходів кожного з них, а також рівень споживчих цін, суд приходить до висновку, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, визначеному позивачем.

Суд вважає, що відповідач не спростував доводів позивача та її представника відносно його належного матеріального стану, посилання відповідача на нецільове використання позивачем коштів, сплачених дітям, ґрунтуються на припущення та не підтверджені жодними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

За положеннями ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.259, 263, 264, 274-279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з 28 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто 23 лютого 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з 28 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25 грудня 2031 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 704.80 .

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП: НОМЕР_2) понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 935 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Кривоозерський районний суд протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом Миколаївської області, якщо його не буде скасовано.

СУДДЯ:

Повний текст рішення суду виготовлено 20 червня 2018 року