РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Глотовій П.В.

з участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Рівненської області про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

05.07.2017 року ОСОБА_1 ( далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до прокуратури Рівненської області (далі - Відповідача) про визнання відомостей недостовірними, спростування недостовірних відомостей та стягнення моральної шкоди. До початку розгляду справи по суті позивач змінив позивні вимоги, просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться за адресою: Рівненський район, с.Городище, ДУ «Городищенська виправна колонія №96 інформацію, що вироком по кримінальній справі, серед іншого було визнано ОСОБА_1 винним і засуджено за задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом щодо неповнолітніх, поширену прокурором Прокуратури Рівненської області Рункевич Б.М. Зобовязати прокурора Прокуратури Рівненської області, спростувати недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_1 шляхом публічного цитування вступної та резолютивної частини рішення суду, проголошеного за результатами розгляду вказаного позову, за місцем знаходження Рівненського міського суду Рівненської області за участі представника ОСОБА_1 та всіх бажаючих осіб протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили. Стягнути з Прокуратури Рівненської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7000 гривень.

Вимоги позову мотивовані тим, що прокурор Рункевич Б.М. під час судового засідання Рівненського міського суду у справі №569/2446/17 подав неправдиві відомості щодо ОСОБА_1 та повідомив суду, що вироком по кримінальній справі, серед іншого Позивача було визнано винним і засуджено за задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом щодо неповнолітніх. Вказане було зроблено прокурором з метою очорнити ОСОБА_1, принизити його честь та зганьбити репутацію.

Відповідачем у даній справі подано відзив, в якому вказано, що позов є безпідставним та не підлягає задоволенню. Доводи позивача спростовуються відповідним технічним записом судового засідання від 13.03.2017 року у справі №569/2446/17, а саме прокурор озвучив, « …що вироком по кримінальній справі ОСОБА_1, серед іншого, було визнано винним і засуджено за задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом щодо неповнолітніх…». Вказане формулювання міститься у вироку апеляційного суду Рівненської області від 09.10.2009 року сторінка 12 абз.2., який досліджувався судом у справ №569/2446/17, отже озвучена інформація була взята з контексту вироку. У звязку з цим, просить відмовити в задоволені позову.

В судовому засіданні позивач та представник позивача обґрунтування позовних вимог підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача підтримала відзив, просила відмовити в задоволені позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.03.2017 року слідчим суддею Рівненського міського суду у справі №569/2446/17 розглядалась скарга ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Рівненської області від 31.01.2017 року про закриття провадження.

Із технічного запису судового засідання від 13.03.2017 року у справі №569/2446/17 убачається, що прокурор Рункевич Б.М. повідомив суд, що зі змісту вироку ОСОБА_1 визнав свою вину під час досудового слідства, про вчинення ним насильницьких статевих актів неприродним способом щодо малолітніх…

З дослідженого у судовому засіданні вироку апеляційного суду Рівненської області від 09.10.2019 року відносно ОСОБА_1, який набрав законної сили убачається, що в мотивувальній частині міститься інформація на а.с. 28, а саме вказано: «Не дивлячись на визнання ОСОБА_1 під час досудового слідства своєї вини, про вчинення ним насильницьких статевих актів неприродним способом щодо малолітніх, постановою прокурора, - за відсутності інших достатніх , належних і допустимих доказів, на підтвердження вини підсудного про вчинення ним такого злочину, обвинувачення ОСОБА_1 змінено із ст..153 ч.3 на ст. 156 ч.2 КК України.

Частиною 2 ст. 302 ЦК України передбачено обовязок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.

Відповідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до п.17 Постанови, у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься , зокрема, у вироках та інших судових рішеннях.

Отже, факт озвучення інформації прокурором в судовому засіданні, яка взята з вироку Апеляційного суду Рівненської області від 09.10.2009 року, за яким засуджений ОСОБА_4, не може бути підставою для визнання інформації недостовірною і її спростування, оскільки в дійсності така інформація міститься у вироку суду, який набрав законної сили.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином позивачем не надано суду жодного доказу, що названа інформація є недостовірною і якимось чином принизила його честь та гідність та завдала моральної шкоди.

В процесі розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт порушення прав ОСОБА_5, завдання йому моральних страждань або втрат немайнового характеру діями відповідача, позивачем не надано доказів про завдання моральної шкоди, протиправності діяння відповідача, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні.

Враховуючи зазначене, суд, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та надавши їм правову оцінку, дійшов висновку про відмову в задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Рівненської області про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2018 року.

Суддя: С.П.Харечко