ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 391/77/18

провадження № 22-ц/781/950/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Кіселика С.А., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи: позивач - ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обгрунтування позову вказував, що судовим наказом від 24.11.2017 року виданого Компаніївським районним судом Кіровоградської області з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Посилався на те, що визначений розмір аліментів ставить його у скрутне становище, оскільки його заробітна плата є мінімальною, він має іншу сімю, на вихованні має спільну неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 та двох неповнолітніх дітей, яким він не є рідним батьком, дружина не працює, дитина часто хворіє, а тому просив змінити розмір аліментів та вказував, що може сплачувати 500 грн.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу № 391/772/17 Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2017 року на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття до 24.01.2028 року з індексацією відповідно до закону, з дня набрання рішення законної сили.

Судовий наказ за № 391/772/17, виданий Компаніївським районним судом Кіровоградської області від 24.11.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, визнано таким, що втратив чинність з дня набрання рішення законної сили. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, а у задоволенні позову відмовити. Вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, оскільки ухвалив рішення про зміну розміру аліментів з порушенням вимог ст. 192 СК України та з порушенням вимог ч. 4 ст. 273 ЦПК України, оскільки на час ухвалення попереднього судового рішення, обставини на які посилається позивач вже мали місце та не вплинули на прийняття рішення у даній справі, а саме рішення не оскаржувало ся позивачем у встановленому порядку, набрало чинності та підлягає виконанню. Також посилається на те, що рішення суду першої інстанції порушує права малолітньої дитини, оскільки позбавив коштів на утримання від батька.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу залишити без задоволення. Посилається на те, що хворіє і потребує кошти на лікування, утримує свою доньку. Погоджується сплачувати аліменти у меншому розмірі, а саме 500,00 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, яка просила скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати, пояснення позивача, який просив відмовити у її задоволенні, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача, суд послався на зміну матеріального стану позивача, як платника аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам зазначеного закону.

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2017 року з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Підставою визначення розміру аліментів у частці до заробітку (доходу) було визначено судом з урахуванням положень ст. ст. 181-183 СК України (а.с.5).

Вказаний судовий наказ не оскаржувався позивачем щодо стягнення з нього аліментів і його розміру.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ОЛ № 207854 від 25.04.2017 року позивач має на утриманні доньку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

ОСОБА_1 працює в селянському (фермерському) господарстві БАГ «Бессонова Анатолія Григоровича» на посаді тракториста та за період з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року йому була нарахована заробітна плата у розмірі 19200,00 грн., що в місяць складає 3200,00 грн., з лютого 2018 року нарахована заробітна плата у розмірі 3723,00 грн., з даних нарахувань були проведені відрахування податку з доходу (а.с.10,57,58).

З довідки про склад сімї № 873 від 23.03.2018 року до складу сімї позивача входить співмешканка, її син та донька та спільна з ОСОБА_1 дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.55).

Відповідно до довідки від 25.01.2018 року виданої Компаніївською центральною районною лікарнею Кіровоградської області встановлено, що дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходилася на лікуванні з 30.12.2017 року по 11.01.2018 року з діагнозом - лівостороння пневмонія (а.с.11).

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії УБД № 096899 від 16.03.2016 року (а.с.62)

З медичної документації, а саме виписки з медичної карти стаціонарного хворого У-5257 торакального відділення, виписного епікризу № 9655, виписного епікризу з медичної карти № 2028 стаціонарного хворого, довідки від 01.06.2015 року за № 3751, довідки № 7 від 23.03.2018 року виданої комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги Компаніївського району», довідки № 1044 від 04.05.2015 року, виданої комунальним закладом «Криворізької міської лікарні № 9 Дніпропетровської обласної ради» встановлено, що позивач хворіє, неодноразово лікувався і потребує постійного лікування.( а.с.46-54)

З довідок виданої ОСОБА_2 від о2.03.2018 року вбачається, що вона працює в сільськогосподарському товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» на посаді прибиральник службових приміщень і за період з серпня по грудень 2017 року їй була нарахована заробітна плата у розмірі 8031,16, що складає 1600,00 грн. на місяць , в січні 2918 року нарахована їй заробітна плата у розмірі 2791,27 грн. на місяць (а.с. 20,21).

З Довідки Червоновершківського фельшерного пункту Компаніївського району Кіровоградської області від 05.03.2018 року №26 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проходив амбулаторне лікування в Червоновершківському фельшерному пункті Компаніївського району Кіровоградської області за рахунок матері ОСОБА_2, а батько участі у лікуванні дитини не приймав (а.с. 22).

До складу сімї ОСОБА_2 входить син ОСОБА_3, інші члени сімї відсутні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Червоновершівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 05.03.2018 року (а.с. 23).

Таким чином судом першої інстанції були досліджені та взяті до уваги лише письмові докази надані позивачем щодо зменшення розміру аліментів, докази відповідача не були враховані, а тому дане рішення ухвалено з порушенням принципу рівності учасників справи перед законом, також висновок суду порушує права малолітньої дитини щодо забезпечення фінансових можливостей та умов життя ОСОБА_3.

Виходячи зі змісту ст.ст. 18, 27 «Конвенції про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судовим наказом Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2017 року з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу).

Вказане судове рішення не оскаржувалося позивачем.

Проте, обставини на які посилається, а саме на підставу зменшення розміру аліментів, мали місце на час видачі судового наказу, який є особливою формою судового рішення.

ОСОБА_1 звертаючись з позовом про зміну розміру аліментів в бік зменшення не надав належних та допустимих доказів щодо зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, вказані ним підстави у позові, існували на час видачі судового наказу.

Крім того, він має постійний, а не мінливий заробіток, а тому стягнення аліментів з нього правомірно проводити у пропорційній частці до загального доходу.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена 05.06.2018 року.

Головуючий: О.Л. Дуковський

Судді:

ОСОБА_5

ОСОБА_6