Провадження № 4-с/760/180/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, заінтересована особа: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на дії державного виконавця щодо звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

18.05.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною скаргою та просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо відмови у знятті арешту з всього майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язати Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт з всього майна боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеного постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 158/14 від 08.07.2003 року.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Заявник просить суд зняти арешт з всього майна боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеного постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 158/14 від 08.07.2003 року.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на захист своїх прав , як спадкоємиця першої черги після смерті ОСОБА_2 щодо зняття арешту зі спадкового майна-1/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Разом з тим, зі змісту скарги та поданих документів вбачається, що ОСОБА_1 не є учасником чи стороною виконавчого провадження в межах якого було відкрито виконавче проваження та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Крім того, п. 25 вищезазначеної постанови, оскільки дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення цими особами позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з того, що заявлені вимоги щодо звільнення майна з-під арешту повинні розглядатися в порядку позовного провадження, прихожу до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 щодо оскарження дії державного виконавця щодо зняття арешту з майна боржника в порядку Розділу 7 ЦПК України.

Роз"яснити заявнику право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна боржника в порядку позовного провадження, передбаченому розділом III ЦПК України.

Керуючись статтями 186, 447 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на дії державного виконавця щодо звільнення майна з-під арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: