У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 14.12.2017 таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій просила визнати судовий наказ Подільського районного суду м. Києва від 14.12.2017 у справі № 758/16554/17 таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовано тим, що при винесенні судового наказу судом не було встановлено обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, а саме: не було встановлено відсутність спору про право між сторонами; в судовому наказі відсутня точна грошова сума, що підлягає стягненню та розрахунковий рахунок в установі банку якщо такий повідомлений заявником), адреса місця проживання чи перебування фізичної особи-боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата набрання рішенням законної сили; резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; оригінали судового наказу та ухвали про відкриття провадження, що міститься в матеріалах цивільної справи не підписано суддею та не містять печатки суду, що їх видав.

Крім того, заявником зазначено, що судом порушено порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, принципи цивільного судочинства та порядок ухвалення судового рішення в контексті здійснення автоматизованого розподілу справи між суддями, порушено порядок направлення судового наказу сторонам.

Враховуючи все вищевикладене, заявник просила суд визнати судовий наказ від 14 грудня 2017 року винесеного у справі № 758/16554/17 таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник підтримали подану заяву про визнання судового наказу від 14.12.17 таким, що не підлягає виконанню, просила її задовольнити з викладених у ній підстав.

Стягувач за судовим наказом ОСОБА_3 та його представник проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. Просили суд відмовити заявникові у визнанні судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 14.12.17 таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У матеріалах справи міститься розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.05.17, відповідно до якого встановлено порядок спілкування ОСОБА_1 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_4 (а.с. 16)

Саме на підставі зазначено документа судом було ухвало рішення про задоволення заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, адже з нього вбачається, що дитина разом з матір'ю постійно не проживає та не перебуває на її утриманні.

Посилання ОСОБА_1, що виданий судовий наказ не відповідає вимогам, що встановлені Законом України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів, не знаходить свого підтвердження матеріалами справи, адже згідно судового наказу в ньому зазначено частину від заробітку, що підлягає стягненню з боржника (що унеможливлює встановлення грошової суми, адже заробіток (дохід) боржника може мати мінливий характер); в ньому зазначена адреса місця проживання фізичної особи-боржника, її реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата набрання судовим наказом законної сили (більше того роз'яснено, що він набирає законної сили з часу його підписання); оригінали ухвали про відкриття провадження та судового наказу підписані судом, а відтак вступили в законну силу.

Відсутність у судовому наказі резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень пояснюється особливою правової природою судового наказу, яке одночасно є як судовим рішенням, так виконавчим документом. Відтак, апріорі не може містити в своєму тексті якоїсь іншої резолютивної частини, ніж та, що в ньому міститься.

Відсутність печатки суду на ухвалі про відкриття провадження та судовому наказі в матеріалах справи обґрунтована вимогами Наказу від 17.12.2013 № 173 «Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ», та жодним чином не впливає на набрання цим судовим наказом законної сили.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

Однак, враховуючи те, що наказне провадження відповідно до положень ЦПК України (чинного на день винесення спірного судового наказу) було спрощеною формою судового провадження, особливістю якого є безспірність правовідносин між стягувачем та боржником, вважаю за необхідне визнати судовий наказ від 14.12.17 таким, що не підлягає виконанню, оскільки між сторонами, станом на 14.12.17, об'єктивно існував спір про право щодо утримання, виховання дитини та визначення місця її проживання про що й стало відомо суду.

Керуючись ст. 432, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 14.12.17 таким, що не підлягає виконанню по справі № 758/16554/17, задовольнити.

Судовий наказ виданий Подільським районним судом міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі № 758/16554/17 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко