ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання відповідачку такою, що втратила право на користування квартирою за №67 в будинку №6 по вул. Дружби в м. Тернополі.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири за №67 в будинку №6 по вул. Дружби в м. Тернополі. У даній квартирі крім неї, також зареєстрована її дочка ОСОБА_3 З січня 2010 року відповідач не проживає за вищевказаною адресою без поважних причини, не приймає участі в утриманні житла та не цікавиться ним. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач з січня 2010 року не проживає у спірній квартирі та на даний час перебуває в Російській Федерації, де працює та постійно проживає.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала до суду нотаріально посвідчену та перекладену на українську мову письмову заяву про визнання позову. Вказала, що їй відомо про розгляд у Тернопільському міськрайонному судді справи за позовом матері ОСОБА_1 до неї про визнання її такою, що втратила право користування квартирою. Просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися. Попередньо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позову.

Судом встановлено, що квартира за №67 по вул. Дружби, 6 в м. Тернополі знаходиться у спільній власності ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 02 грудня 1992 року, виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження від 23 листопада 1992 року за №9.

З довідки від 10 вересня 2018 року за №1319, виданої ДП «Дружба сервіс-житло 2» встановлено, що у квартирі за №67 по вул. Дружби, 6 в м. Тернополі зареєстровані: ОСОБА_1 власник, ОСОБА_3 - дочка.

Як вбачається з копії будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку, відповідач ОСОБА_3 з 10 січня 2008 року зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно заяви ОСОБА_6, посвідченої нотаріусом м.Москва від 31.07.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 з 15 березня 2010 року прописана та перебуває на постійному реєстраційному обліку у квартирі за №61 по вул.Ташкентсьва,10, корпус ,2 м.Москва Російської федерації.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками спірної квартири, де зареєстрована відповідач.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач з 2010 року не проживає у спірній квартирі, не цікавиться квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталася. Вказане житло залишила добровільно.

Вказаними діями відповідач порушує та обмежує права позивача, як власника житла, на користування та розпорядження власністю.

Відповідач позов визнала, про що подала письмову заяву.

При цьому, судом встановлено, що відповідачка позбавлена можливості самостійно знятись з реєстрації, оскільки перебуває за межами території України та не має паспорта громадянина України.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №67 в будинку №6 по вул. Дружби в м. Тернополі.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/67, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/67), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 (м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/67, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), ОСОБА_5 (м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/67, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №67 в будинку №6 по вул. Дружби в м. Тернополі.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/67, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/67, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, фактично проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Третя особа: ОСОБА_4, м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/67, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Третя особа: ОСОБА_5, м. Тернопіль, вул. Дружби, 6/67, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повне рішення суду складено 07 грудня 2018 року.

Головуюча