З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
12 березня 2018 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі
головуючого судді Тептюка Є.П.
за участю секретаря Березюк Л.С.
прокурора Алексєєнко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином,-
Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував ті обставини, що 11.06.2017 року, близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи біля Степанківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Черкаської районної ради, що знаходиться за адресою: Черкаський район, с. Степанки, вул.. Героїв України, 56, під час конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_2, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в область носу,чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливами обличчя, травматичними набряками мяких тканин обличчя та носу, які згідно до висновку експерта № 02-01/1675 від 19.09.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Отже саме протиправні дії ОСОБА_1 спричинили короткочасний розлад здоровя у ОСОБА_2, яка з 14.06.2017 року по 20.06.2017 року перебувала на лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні у КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня», і на її лікування затрачено кошти в сумі 2489,90 грн.
КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради є неприбутковим закладом і утримується за рахунок коштів обласного бюджету. Оскільки Черкаською обласною радою не вчинялось заходів щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів, витрачених за лікування ОСОБА_2, заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави з відповідним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної ради витрати, понесені КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради, на лікування потерпілої ОСОБА_2 в сумі 2448,90 грн.
В судовому засіданні прокурор Черкаської місцевої прокуратури позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Представник Черкаської обласної ради в судове засідання не зявився, проте від представника надійшло письмове клопотання про підтримання позовних вимог
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення був повідомлений відповідного до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а тому суд зі згоди прокурора ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.
Згідно ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2017 року, кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню за ч. 2 ст. 125 КК України закрито, у звязку з відмовою потерпілої ОСОБА_2 від обвинувачення.. З ухвали Черкаського районного суду вбачається, що 11.06.2017 року, близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи біля Степанківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Черкаської районної ради, що знаходиться за адресою: Черкаський район, с. Степанки, вул.. Героїв України, 56, під час конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_2, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в область носу,чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливами обличчя, травматичними набряками мяких тканин обличчя та носу, які згідно до висновку експерта № 02-01/1675 від 19.09.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Отже саме протиправні дії ОСОБА_1 спричинили короткочасний розлад здоровя у ОСОБА_2
Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Виходячи з наведеної норми, суд вважає, що винність відповідача у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_2 доведена і на підставі ч. 3, ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Крім того, закриття кримінального провадження з підстав відмови потерпілої від обвинувачення не є реабілітуючою обставиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п.3, п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Відповідно до п. 6.6. Положення про КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради - джерелами формування майна лікарні є бюджетні асигнування.

Лікарня є неприбутковим закладом та утримується за рахунок коштів обласного бюджету по галузі «Охорона здоровя». Головним розпорядником коштів є Управління. (п.7.1. Положення).

Згідно п. 2, п.3, п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування),або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

З листа КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради від 31.10.2017 року № 483/01-14 вбачається, що ОСОБА_2 дійсно знаходилась на лікуванні в даному закладі в ортопедо-травматологічному відділенні з 14.06.2017 року по 20.06.2017 року, всього 6 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня становить 408,15 грн. Всього закладом витрачено на лікування ОСОБА_2 2448,90 грн.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1, КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради понесла витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2 від злочину, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача.

За таких обставин заявлений позов підлягає до задоволення. З відповідача належить стягнути на користь Черкаської обласної ради,яка є розпорядником коштів КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради, кошти які затрачені лікувальним закладом на лікування потерпілої ОСОБА_2 у сумі 2448,90 грн.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1762 грн.

Керуючись «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, Постановою Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» ст.ст. 141, 263-265,280 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1) на користь Черкаської обласної ради (м. Черкаси бульв. Шевченка, 185, , МФО: 854018, р/р: 0001, отримувач - ГУК у Черкаській області 24060300, банк отримувача ГУ ДКСУ у Черкаській області), яка є розпорядником коштів КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради, кошти які затрачені лікувальним закладом на лікування потерпілої ОСОБА_2 у сумі 2448 (дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 90 (девяносто) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у даній справі, що складаються з судового збору у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн..

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому позовного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 березня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_3