Справа № 569/1024/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2011 року з нього на користь відповідача на утримання дитини були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 01.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що на даний час він отримує тимчасовий нестабільний заробіток без офіційного працевлаштування, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, зважаючи на наявність нової сім"ї та іншої неповнолітньої дитини на утриманні, з метою недопущення погіршення матеріального стану дитини, на утримання якої стягуються аліменти просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із частки від заробітку на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність з участю його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась, подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, зважаючи на визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26.01.2011 року (а.с.12)

Як вбачається із наданих суду копій свідоцтв позивач перебуває у шлюбі з 05 листопада 2011 року із Головійчук (ОСОБА_5 після укладення шлюбу) ОСОБА_6, від якого мають дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копією довідки № 142 від 19.01.2018 року стверджується перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на обліку в Святошинській філії Київського міського центру зайнятості з 12.01.2018 року та надання йому 19.01.2018 року статусу безробітного. (а.с.22)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

З урахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов"язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Керуючись ст. 180-184,192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 142, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири)гривні 80 копійок.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2011 року № 2-2464 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття відкликати.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_2, м. Рівне, вул. Павлюченка, 19, м. Рівне, 33000 РНОКПП НОМЕР_1.

ОСОБА_3, м. Здолбунів, вул.. Церковна, 50, 35705.

Суддя -