Справа № 541/1521/18
Номер провадження 2/541/875/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 листопада 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Пащенко Є.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на гараж в порядку спадкування,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області - ОСОБА_2,-

установив:

19 липня 2018 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Рішенням Миргородської міської Ради народних депутатів від 19 вересня 1987 року № 275 « Про будівництво та продаж гаражів» його батьку ОСОБА_3 було дозволено побудувати автогараж в колективі «Автолюбитель» по вул Залізнодорожній (тепер вул.Шляховиків). Гараж було збудовано у 1987 році. 17 жовтня 2013 року помер його батько - ОСОБА_3. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на гараж, загальною площею 26, кв.м., що знаходиться по вулиці Шляховиків в м. Миргороді Полтавської області та значиться в гаражному колективі «Автолюбитель» за номером 242. Позивач, як спадкоємець за законом, у встановленому законом порядку, прийняв спадщину та звернувся до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову з підстав, відсутності правовстановлюючого документу. ОСОБА_4 відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає позивачу в оформленні спадкових прав, він був змушений звернутися до суду. Прохає суд, визнати за ним, право власності на гараж, загальною площею 26, кв.м., що знаходиться по вулиці Шляховиків в м. Миргороді Полтавської області на неприватизованій земельній ділянці та значиться в гаражному колективі «Автолюбитель» за номером 242.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду в Полтавській області від 24 липня 2018 року відкрито провадження у справі за задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с.25).

У встановлений судом строк, представником відповідача було подано відзив, в якому заперечив позовні вимоги. Вважає їх необґрунтованими, з підстав того, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя не набув право власності на спірне нерухоме майно. Земельна ділянка на якій збудований гараж, належним чином не оформлена. Вважає, що до позивача в порядку спадкування переходять лише майнові права спадкодавця. Наголошує, що законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю. Інформація про відповідність спірного обєкту нерухомості усім будівельним нормам, вимогам ДНБ, плану забудови, а також відсутній звіт про технічне обстеження. З огляду, на вищезазначені обставини, представник прохав суд відмовити у позові в повному обсязі (а.с.30-31).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав вказаних у позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявку суду не повідомив.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області - ОСОБА_2, в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявку суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що що Рішенням Миргородської міської Ради народних депутатів від 19 вересня 1987 року № 275 « Про будівництво та продаж гаражів» ОСОБА_3 було дозволено побудувати автогараж в колективі «Автолюбитель» по вул Залізнодорожній (п.1). Окрім того, п.2 визначено обовязок про погодження місця забудови з головним архітектором міста (а.с.6).

У відповідності до копії технічного паспорту на гараж № 242 по вул. Шляховиків в колективі «Автолюбитель» рік побудови спірного гаражу вказано -1987 рік (а.с.8-9).

17 жовтня 2013 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Згідно Довідки, виданої головою гаражного колективу, 07.04.2018 року, спірний гараж знаходиться в гаражному колективі «Автолюбитель» за адресою м. Миргород, вул Шляховиків, ряд № 8, гараж №242 (а.с.10).

Позивач, як спадкоємець за законом, у встановленому законом порядку, прийняв спадщину та звернувся до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову з підстав, відсутності правовстановлюючого документу (а.с.13, 29).

У статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з пунктами 2, 3 рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію у часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта у часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної сили у часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це у законі або іншому нормативно-правовому акті.

У відповідності до ст. 5 ЦК України 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Судом встановлено, що спірний гараж було побудовано у 1987 році, тож для визначення підстав набуття права власності на дане нерухоме майно, суд керується актами цивільного законодавства які діяли на момент закінчення будівництва.

На момент закінчення будівництва ЦК УРСР 1963 року (в редакції від 18.07.1963 року) не передбачав порядку набуття громадянами гаражу у власність.

Так, ст. 100 ЦК УРСР 1963 року, зазначено, що у особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

У звязку з прийняттям Закону України "Про власність" до ЦК УРСР 1963 року, Законом України N 3718-12 від 16.12.93, було внесено зміни, зокрема ст. 100 -виключено.

Натомість, ст. 15 Закону України від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ «Про власність» передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

ОСОБА_4 України «Про власність» не зобов'язував власників нерухомого майна проводити його державну реєстрацію, тож момент набуття права власності повязувався лише з повною сплатою пайових внесків за відповідне нерухоме майно.

Оцінюючи доводи представника відповідача про необхідність введення побудовоного гаражу в експлуатацію, суд враховую правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10 жовтня 2018 року у цивільній справі № 557/1209/16-ц. Зокрема в якій зазначено, що до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об'єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об'єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що на момент закінчення будівництва гаражу, тобто 1987 рік, тогочасне законодавство, не встановлювало для громадян процедуру здачі обєкту в експлуатацію та не містило обовязку у її проходженні.

Тож, застосування положень законодавства, яке встановлює додаткові обмеження у здійсненні громадянами своїх прав, до правовідносин, що виникли до його прийняття, буде порушувати конституційний принцип, щодо зворотної дії в часі законів та іншіх нормативно-правових актів.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При здійсненні оцінки наданих доказів окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано достатніх, допустимих, належних та достовірних доказів, що б могли підтвердити набуття спадкодавцем ОСОБА_3 за свого життя право власності на гараж № 242, що знаходиться по вулиці Шляховиків в м. Миргороді Полтавської області. Доказів повної сплати спадкодавцем ОСОБА_3 пайових внесків за відповідний гараж суду не надано.

ОСОБА_4 позивач не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає що правові підстави для задоволення позову відсутні.

В звязку з повною відмовою у задоволенні позовних вимог, на підставі положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 141, 258, 263, 264, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216-1218, , 1225, 1241, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на гараж № 242 в гаражному колективі «Автолюбитель».

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2018 року.

Суддя ОСОБА_5