Постанова

Іменем України

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 757/497/16-ц

провадження № 61-5042св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І. (суддя - доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В.П.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-промислова фірма «Агроділо»,

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області,

відповідач - апеляційний суд Кіровоградської області,

відповідач - Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України,

третя особа - Президент України Порошенко ПетроОлексійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-промислова фірма «Агроділо» та ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у складі головуючого судді Гладун Х. А. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Антоненко Н. О., Стрижеуса А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2017 року справу № 757/497/16-ц призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 757/497/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-промислова фірма «Агроділо» (далі - ТОВ «АПФ «Агроділо») та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, апеляційного суду Кіровоградської області, Держави України в особі Кабінету Міністрів України, третя особа - Президент України Порошенко П. О., у якому просили за рахунок Державного бюджету України на користь ТОВ «АПФ «Агроділо» відшкодувати майнову шкоду в сумі 260 тис. грн, а на користь ОСОБА_4 відшкодувати моральну шкоду в сумі 102 тис. грн.

Позовна заява мотивована тим, що правоохоронні органи Кіровоградської області діють протиправно, а судова система працює неефективно, створює штучні перешкоди ТОВ «АПФ «Агроділо» та ОСОБА_4 у доступі до правосуддя шляхом постановлення ухвал про залишення позову без руху з підстав несплати судового збору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «АПФ «Агроділо», ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачами не доведена наявність протиправної поведінки органів судової влади та правоохоронних органів, заподіяння майнової та моральної шкоди, а також причинно - наслідкового зв'язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що місцевим судом постановлено рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

У жовтні 2016 року ТОВ «АПФ «Агроділо», ОСОБА_4 подали касаційну скаргу, у якій просили рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд не є належним відповідачем у цій справі і це є підставою для закриття провадження. Також судами неправильно застосовані положення статей 1173, 1174 ЦК України.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, Друга судова палата Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «АПФ «Агроділо» та ОСОБА_4 звернулися з позовом, серед іншого, й до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області та апеляційного суду Кіровоградської області.

Згідно із частиною сьомою статті 49 Закону України від 07 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI (в редакції, чинній на момент пред'явлення позову) за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом. Тлумачення норми свідчить, що на законодавчому рівні встановлено імунітет суду і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, по своїй суті, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію спокійно та незалежно.

Європейський суд з прав людини зауважив, що питання імунітету суддів вже зустрічалося при розгляді однієї із справ, і в ній Суд дійшов висновку, що такий імунітет мав законну мету, оскільки був засобом забезпечення належного здійснення правосуддя. Суд також постановив, що, з огляду на обставини тієї справи, таке обмеження було пропорційним (Плахтєєв та Плахтєєва проти України, № 20347/03, § 36, від 12 березня 2009 року).

Висновок про недопустимість суду бути відповідачем у цивільній справі дозволяє зробити і тлумачення статей 1174 і 1176 ЦК України. Відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду покладається на державу, а не на суд.

Схожий висновок було зроблено і Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16 вказано, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Належним відповідачем у спорах про відшкодування шкоди, заподіяної судом, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов помилкового висновку, що позовна заява в частині вимог ТОВ «АПФ «Агроділо», ОСОБА_4 до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа - Президент України Порошенко П. О., про відшкодування шкоди, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Положеннями пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанції у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Оскільки суди розглянули справу в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством, то ухвалені в справі судові рішення в частині вирішення позовних вимог ТОВ «АПФ «Агроділо», ОСОБА_4 до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа - Президент України Порошенко П. О., про відшкодування шкоди, підлягають скасуванню із закриттям провадження в цій частині.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно із статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Обґрунтовуючи підстави позовної заяви, позивачі зазначали, що внаслідок бездіяльності правоохоронних органів ТОВ «АПФ «Агроділо» втрачено майно, а судовою системою України створюються перешкоди у доступі до правосуддя.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивачами не надано на обґрунтування позовних вимог доказів, які б підтвердили факт заподіяння шкоди та її розміру, не доведено протиправності дій правоохоронних органів, а також причинно-наслідкового зв'язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою.

Враховуючи фактичні обставини, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині ТОВ «АПФ «Агроділо», ОСОБА_4 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, третя особа - Президент України Порошенко П.О., про відшкодування шкоди.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержання норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги ТОВ «АПФ «Агроділо» та ОСОБА_4, скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року в частині позовних вимог ТОВ «АПФ «Агроділо» та ОСОБА_4 до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа - Президент України Порошенко П. О., про відшкодування майнової та моральної шкоди із закриттям провадження у справі в цій частині та залишення без змін судових рішень в частині позовних вимог ТОВ «АПФ «Агроділо» та ОСОБА_4 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, третя особа - Президент України Порошенко П. О., про відшкодування майнової та моральної шкоди, оскільки судові рішення в цій частині законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-промислова фірма «Агроділо» та ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-промислова фірма «Агроділо» та ОСОБА_4 до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа - Президент України Порошенко Петро Олексійович, про відшкодування майнової та моральної шкоди скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-промислова фірма «Агроділо» та ОСОБА_4 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, третя особа - Президент України Порошенко Петро Олексійович, про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

СуддіВ. І. Журавель
В. М. Коротун
В. І. Крат

В. П. Курило