20.02.2018 Справа № 363/3247/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,051 га, з цільовим призначенням для садівництва, що розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, масив «Каскад», СТ «Карат», після смерті 28 лютого 2014 матері ОСОБА_2. У звязку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно порушує питання про визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, після смерті 28 лютого 2014 ОСОБА_2 (матері позивача) відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 0,051 га, з цільовим призначенням для садівництва, що розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, масив «Каскад», СТ «Карат».

Належність цього майна померлій стверджується даними завіреної державним кадастровим реєстратором копії з другого примірника державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №095372, виданого 06 травня 1998 року.

Спірну земельну ділянку спадкодавець набула у власність згідно рішення Хотянівської сільської Ради народних депутатів №114 від 29 грудня 1997 року.

У звязку з тим, що оригінал державного акту на земельну ділянку втрачений, а відновити його після смерті спадкодавця неможливо, позивач був змушений звернутися до суду.

15 вересня 2010 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, яким заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,051 га, з цільовим призначенням для садівництва, що розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, масив «Каскад», СТ «Карат».

Позивач у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №301/2014 від 04 липня 2014 року після померлої ОСОБА_2

Згідно постанови державного нотаріуса Вишгородськогої районної державної нотаріальної контори Київської області від 31 березня 2017 року видати свідоцтво про право на спадщину неможливо у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно померлої.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже позивач довів у суді, що право на спірну земельну ділянку належало спадкодавцеві, а відтак має бути ним успадковане.

Оскільки позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину в позасудовому порядку, визнання за ним прав на спадкування земельної ділянки має відбутися в суді.

Таким чином, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а предявлений позов задоволенню.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті 28 лютого 2014 року ОСОБА_2 право власності на спадкове майно земельну ділянку загальною площею 0,051 га, з цільовим призначенням для садівництва, що розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, масив «Каскад», СТ «Карат» та належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №095372 виданого 06 травня 1998 року на підставі рішення Хотянівської сільської Ради народних депутатів №114 від 29 грудня 1997 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ОО №356143 виданий 16 березня 2000 року Мінськм РВ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП-).

Відповідач: Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області (Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Деснянська, 9, ).

Суддя