ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/512/18
провадження № 2/753/3350/18
У Х В А Л А

"25" травня 2018 р. Дарницький районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.,

з секретарем Гаврилюк О.В.,

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача Дубняк М.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в загальному позовному провадженні клопотання представника відповідача про передачу на розгляд іншому суду за підсудністю цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Національного технічного універститету України "Київський політехнічний інститут", третя особа без самостійних вимог: Міністерство освіти і науки України про визнання незаконним і скасування наказу про відрахування та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м.Києва знаходиться вказана справа.

06 квітня 2018 року, через канцелярію суду, представником відповідача подано до суду відзив на позов, який містить у собі зокрема вимогу про передачу вказаної цивільної справи за підсудністю до Солом"янського районного суду м. Києва, в обґрунтування якого посилається на те, що позивачем зазначено підсудність свого спору за місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди, посилаючись на ч. 5 ст. 110 ЦПК України (за ЦПК України в новій редакції частина 5 статті 28), однак дані правовідносини не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Вказане клопотання було підтримано представником відповідача в судовому засіданні, з підстав, які викладено письмово.

Представники позивача заперечували щодо задоволення вказаного клопотання, мотивуючи це тим, що провадження по справі відкрито у відповідності до вимог цивільно - процесуального законодавства України, а також правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Позивач також заперечував проти задоволення вказаного клопотання, підтримавши думку свого представника.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає важливими обставини на які посилається представник відповідача в заявленому клопотанні, втім не може їх врахувати виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України, у редакції, що діяла на дату відкриття провадження у справі, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням (загальна підсудність).

Альтернативна територіальна підсудність визначена ст. 110 ЦПК України, у редакції, що діяла на дату відкриття провадження у справі.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» - цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Як зазначено в п. 2, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», Закон України «Про захист прав споживачів» поширюється на зазначені в ньому відносини, оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму, з договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із позовної заяви, позивач звернувся до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, в тому числі, порушенням його прав як споживача, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», зокрема на те, що суб"єкт освітньої діяльності - НТУУ "КПІ ім. І.Сікорського", здійснюючи освітню діяльність за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів надає здобувачам освіти освітню послугу, що має визначену вартість, має сприяти відшкодуванню до державного або місцевого бюджету коштів, витрачених на оплату таких послуг, а відтак, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Суд вважає, що позивач скористався своїм законним правом, із урахуванням правил альтернативної підсудності, відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, подавши позов за своїм місцем проживання: АДРЕСА_1, що підстверджується довідкою з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" від 03.03.2018, тому не вбачає підстав для передачі справи за підсудністю до іншого суду.

Крім того, відповідачем не було оскаржено ухвалу суду від 05 березня 2018 року про відкриття провадження у вказаній справі у частині недотримання правил підсудності.

На підставі викладеного вище у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 31, 260-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Національного технічного універститету України "Київський політехнічний інститут" про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Національного технічного універститету України "Київський політехнічний інститут", третя особа без самостійних вимог: Міністерство освіти і науки України про визнання незаконним і скасування наказу про відрахування та стягнення моральної шкоди на розгляд Солом"янського районного суду м. Києва за підсудністю відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комаревцева Л.В.