Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/95/18
провадження: 2/614/57/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

29.03.2018 року

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/95/18

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін цивільну справу

за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості

за участю учасників справи:

від позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явилася

В С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

05.02.2018 р. представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 12.04.2011 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 4500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2017 р. має заборгованість - 115 231.03 грн., яка складається з наступного:

- 4492.42 грн. - заборгованість за кредитом;

- 99 975.23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4800.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 5463.38 грн. - штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

2. Процесуальні дії у справі

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною відповідно до наведених вище приписів ЦПК України.

Ухвалою судді від 06.02.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 05.03.2018 р. за клопотанням відповідача вирішено справу проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання, яке було призначене на 14 березня 2018 року о 09-30 год.

3. Позиції учасників справи

13.03.2018 р. до Борівського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_2, в якій вона просить застосувати до даних правовідносин строк позовної давності і на підставі цього відмовити в позові.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала клопотання про підтримання позовних вимог та розляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить в задоволенні позовних відмовити в зв'язку зі спливом строку позовної давності та справу розглядати за її відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

4. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

Матеріалами справи встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 12.04.2011 р., укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_2, станом на 30.09.2017 р., загальна сума заборгованості становить 115 231.03 грн., яка складається з наступного: 4492.42 грн. - заборгованість за кредитом; 99 975.23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4800.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 5463.38 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6-7), згідно анкети-заяви позичальника ОСОБА_2 було оформлено платіжну кредитну картку «Універсальна» (а.с.9).

Судом встановлено, що відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», згідно яких обслуговується відповідач.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням визнання угоди відповідачем є факт користування картковим рахунком та використання кредитних коштів.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS- повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобов'язань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Договору клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно Тарифів банку на час порушення зобов'язання та може змінюватись у відповідності до п. 1.1.3.2.3 Договору.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

5. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ст.526 ЦК України «Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства».

Відповідно до ст.527 ЦК України: «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання».

Згідно ст.530 ЦК України: «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)».

Відповідно до ст.625 ЦК України: «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання».

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України: «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором».

Згідно ст.1054 ЦК України: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти».

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору ? до моменту повного погашення заборгованості (п.1.1.7.42 Договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічні правові позиції були висловлені Верховним Судом України в постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, 3 червня 2015 року № 6-31цс15, 14.12.2016 р. № 6-2462цс16.

6. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

Судом встановлено, що 12.04.2011 р. відповідач підписала заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Таким чином між сторонами був укладений договір приєднання про надання банківських послуг.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.04.2011 р., укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_2, вбачається, що остання зняла з кредитної картки 23.05.2013 р. 4160 грн. і останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами вона здійснила 15.07.2013 р.

Пунктом 2.1.1.7.6 Договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову, отже початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання. Вже в червні 2013 року права позивача були порушені, а отже і почався відлік строку позовної давності щодо стягнення періодичних щомісяних платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Крім того, п. 2.1.1.12.4 договору передбачено, що згідно ст.212 ЦК України, в разі наявності простроченого кредиту (овердрафту)

- строком повернення кредиту (овердрафту) в повному об'ємі являється 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

Таким чином, право позивача на повернення йому кредиту в повному обсязі було порушене на 211-й день, тобто 21.12.2013 р. р. і з цього дня він мав право пред'явити позов до ОСОБА_2 про повернення кредиту в повному обсязі.

П. 1.1.7.31 договору передбачено, що строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банка, складає 50 років.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У справі, яка переглядається, Умови та правила надання банківських послуг, пунктом 1.1.7.31 яких установлено позовну давність тривалістю в 50 років, не містять підпису відповідача. При цьому відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Крім того, у заяві позичальника від 12 квітня 2011 року домовленість сторін щодо збільшення строку позовної давності відсутня.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою ВСУ 11.03.2015 р. у справі №6-16цс15.

Крім того, п. 2.1.1.8.7 договору передбачено, що банк, крім іншого, інформує клієнта про заборгованість по кредитним договорам.

Відповідач вказує, що позивач їй не повідомляв про розмір заборгованості, а позивач не надав належних доказів на підтвердження протилежного.

Крім іншого, позивачем в силу ст. 81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження переривання перебігу строку позовної давності, зокрема: листів ОСОБА_2 про необхідність сплати нею наявної заборгованості або документально зафіксованого звернення останньої до позивача.

В зв'язку з наведеним, суд вважає, що позивач звернувся до ОСОБА_2 з пропуском строку позовної давності щодо місячних платежів та щодо повернення кредиту в повному обсязі.

7. Висновки суду за результатами розгляду справи

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з'ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити в зв'язку зі спливом строку позовної давності, оскільки ОСОБА_2 здійснила останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом 15.07.2013 р., а позивач звернувся до суду з позовом 05.02.2018 р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 89, 141, 191, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.207, 253, 254, 256, 257, 258, 259, 261, 266, 267, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 631, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.