Справа № 710/177/18
Провадження № 2/710/268/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Цяпкало Г.П.,

представника Шполянської міської ради ОТГ ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом Шполянської міської ради Обєднаної територіальної громади до ОСОБА_2,

про припинення права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 до Шполянського районного суду надійшла позовна заява Шполянської міської ради ОТГ, в якій вона просить припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,08 га по вул. Чорновола, 48, м. Шпола, Черкаської області, яка була надана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Свій позов позивач мотивує тим, що він, розглянувши заяву відповідача щодо надання у власність земельної ділянки площею 0,08 га по вул. Чорновола, 48, в м. Шпола, Черкаської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради від 27.05.1997 №85/4 надав дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці площею 0,08 га по вул. Дзержинського (Чорновола), 48. Рішенням Шполянської міської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки по вул. Чорновола, 48» від 02.04.2012 №15-8.20/VI надано дозвіл відповідачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки орієнтовною площею 0,08 га по вул. Чорновола, 48 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Також цим рішенням було рекомендовано відповідачу у місячний термін замовити в організації, які мають відповідний дозвіл на виконання даного виду робіт, виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Чорновола, 48. у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Тобто, відповідно до рішення Шполянської міської ради від 02.04.2012 позивачу було передано земельну ділянку площею 0,08 га і чітко вказано: «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд». Комісією для перевірки використання земельних ділянок, які надані для будівництва за адресою: вул. Чорновола м. Шпола, створеною відповідно до рішення сесії міської ради від 22.08.2017 № 5-19/VIII «Про депутатський запит ОСОБА_3Д.», встановлено, що рішенням Шполянської міської ради надано у власність земельні ділянки під забудову, на яких тривалий час не розпочаті будівельні роботи, зокрема і відповідачем. Шполянська міська рада намагалася вжити заходів досудового врегулювання спору: повідомляла в телефонному режимі, публікувала оголошення про те, що для вирішення питань щодо подальшого використання вказаних ділянок за цільовим призначенням громадянам, в тому числі і відповідачу, в термін 17.11.2017 прибути до Шполянської міської ради ОТГ, але зазначене оголошення було проігнороване відповідачем. Зважаючи на вищезазначене позивач і звернувся до суду з позовною заявою, в якій попросив припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,08 га по вул. Чорновола, 48, яка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

У судове засідання представник позивача зявився, позов підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві.

Відповідач в суд не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Ухвалою Шполянського районного суду від 13.04.2018 було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Шполянського районного суду від 23.07.2018 було зарите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно просив дозволу надання йому у власність земельної ділянки площею 0,08 га по вул. Чорновола, 48 для будівництва та обслуговування житлового будівництва, господарських будівель і споруд, що підтверджується заявою від 01.03.2012. (а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради від 27.05.1997 №85/4, серед інших осіб, надано земельну ділянку ОСОБА_2, під індивідуальне житлове будівництво, площею 0,08 га по вул. Дзержинського (Чорновола), 48 (а.с. 11).

Відповідно до рішення Шполянської міської ради Черкаської області №15.8.20/VI від 02.04.2012 ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га по вул. Чорновола, 48 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Також відповідно до вказаного рішення відповідачу було рекомендовано у місячний термін замовити в організації, які мають відповідний дозвіл на виконання даного виду робіт, виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Чорновола, 48 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 12).

Згідно з довідкою «Про правовий статус та кількісну характеристику земельної ділянки, яка намічається до надання гр. ОСОБА_2 для індивідуального житлового будівництва» №1-49 від 29.02.2012, виданою Відділом Держкомзему у Шполянському районі, земельна ділянка орієнтовною площею 0,1 га, яка розміщена по вул. Чорновола, 48 в м. Шпола, Черкаської області, відноситься до земель присадибного фонду Шполянської міської ради (а.с. 13).

Позивачем надано до суду план розміщення земельної ділянки за адресою по вул. Чорновола (а.с. 14-15).

Відповідно до рішення сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 22.08.2017 № 5-19/VIII «Про депутатський запит ОСОБА_3Д.» було створено комісію для проведення перевірки використання земельних ділянок, які надані громадянам міста Шпола для індивідуального будівництва, що розташовані за адресою вул. Дзержинского (Чорновола) (а.с. 16).

Шполянська міська рада оголошувала в друкованому виданні про те, що для вирішення питань щодо подальшого використання вказаних ділянок за цільовим призначенням громадянам, в тому числі і відповідачу, в термін до 17.11.2017 прибути до Шполянскої міської ради ОТГ (а.с. 17). Суд вважає, що даний доказ не є належним так як не містить даних про друковане видання.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ч.2 ст.14 Конституції України).

Статтею 41 Конституції України закріплена непорушність права приватної власності громадян. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.22 Земельного кодексу 1990 року (чинного на момент винесення рішення про надання земельної ділянки відповідачу на 27.05.1997) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Статтею 23 Земельного кодексу 1990 року визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно з п. п. 1, 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 3 ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам встановлений ч. ч. 6-9 ст. 118 ЗК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ст.125 ЗК України, в редакції станом на квітень 2012 року, право власності на земельну ділянку та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ч.1 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з п1.12. Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом державного комітету України по земельним ресурсам від 04.05.99 року №43, яка була чинна в редакції станом на квітень 2012 року, складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Згідно з п.1.16. зазначеної вище Інструкції, технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає зокрема серед іншого і виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду.

Згідно з ст.125 ЗК України, в редакції станом на дату подання позовної заяви, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до норм ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і умов, передбачених статтями 140-149 ЗК.

Позивач підставами подачі позову вказав використання земельної ділянки відповідачем не за цільовим призначенням.

Згідно зі ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови.

Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється згідно ст. 143 ЗК України у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 144 ЗК України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля звертаються до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

Таким чином, наведені норми діючого законодавства встановлюють, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є саме використання особою землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, для якої було надано землю, а не той факт, що земельна ділянка не використовується відповідачем у певний період часу (така правова позиція застосування приписів ст.143 ЗК України наведена у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 у справі №17/5007/1093/12).

Отже, позивачем не надано доказів набуття відповідачем ОСОБА_2, на праві користування чи власності на спірну земельну ділянку площею 0,08 га по вул. Чорновола, 48 у м. Шпола, не надано доказів порушення цільового використання земельної ділянки (акт обстеження земельної ділянки комісією відсутній, відомості про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності відсутні).

Зважаючи на вищевикладене суд відмовляє в задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Оскільки позов не задовольняється суд залишає судові витрати на рахунку позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 125, 126, 140 - 149, 153 ЗК України, ч.1ст. 27, ч.ч.1, 3 ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 03.08.2018.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_4