Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/874/17 Головуючий у 1-й інст. Мельник М. Л.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №276/874/17 за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та усунення від права на спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 січня 2018 року, постановлене під головуванням судді Мельника М,Л,, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 До складу спадщини належить частина житлового будинку АДРЕСА_1

Після смерті батька вона не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 2002 року користувалась зазначеним житловим будинком, який на підставі рішення суду був поділений в натурі між її батьками, нею та братом.

Також ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 За життя остання склала заповіт, відповідно до якого житловий будинок заповідала своєму сину ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 її брат ОСОБА_5 помер. Після його смерті спадщину прийняв син ОСОБА_2

Зазначає, що у встановлений законом строк не прийняла спадщину після смерті матері, оскільки їй стало відомо про існування заповіту та відкриття спадщини лише на початку 2017 року.

З огляду на вищезазначене, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4

Окрім того, просила усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5 з тих підстав, що спадкоємець не надавав допомоги спадкодавцю, який внаслідок похилого віку потребував сторонньої допомоги.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення та направити справу для розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю.

Зокрема, зазначає, що суд за власною ініціативою, без її клопотання, вирішив питання про залучення до участі у справі ОСОБА_2 в якості співвідповідача, хоча при зверненні до суду з даним позовом вона вказала його як третю особу без самостійних вимог. Фактично, зазначені нею у позовній заяві вимоги не були розглянуті по суті.

Окрім того, в порушення вимог ст. ст. 60, 196, 274 ЦПК України, суд допустив до участі у справі в якості представника ОСОБА_2 особу, яка діяла на підставі доручення, та розглянув справу у спрощеному провадженні, без проведення підготовчого засідання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засідання встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3, який проживав в АДРЕСА_2. Спадкова справа після його смерті не була заведена. До складу спадкового майна входила частина житлового будинку АДРЕСА_1

Зазначений житловий будинок належав до суспільної групи «колгоспний двір», майно якого за рішенням народного суду Володарсько-Волинського району Житомирської області від 27 січня 1976 року було поділено між позивачкою, її батьками ОСОБА_3, ОСОБА_4 та братом ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4 Спадщину за заповітом після її смерті прийняв син ОСОБА_5, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву ( а.с.41).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки ОСОБА_5, після смерті якого спадщину прийняв син ОСОБА_2 ( а.с.62).

За правилами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 не проживала зі спадкодавцями та мала подати у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. Та обставина, що вона на підставі рішення суду мала право власності на частину майна колгоспного двору, не має правового значення при вирішенні питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та не свідчить про поважність причин пропуску нею даного строку.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За відсутності підстав визначити додатковий строк для прийняття спадщини, суд обгрунтовано відмовив й у задоволенні позову про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті його батька ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги щодо порушень вимог процесуального права не є підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Так, провадження у справі відкрито 25 вересня 2017 року. Розгляд справи по суті розпочався за правилами ЦПК України в редакції 2004 року, який не містив норм щодо підготовчого провадження. Отже, та обставина, що суд не призначив та не провів підготовче засідання, не свідчить про порушення вимог цивільного процесуального законодавства.

Окрім того, суд першої інстанції допустив до участі у справі в якості представника ОСОБА_2 особу, яка діяла за дорученням, що узгоджувалось з положеннями чинного на той час цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до положень ч.1 ст.33 ЦПК України ( в редакції 2004 року) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Зміст ухвали суду від 16 листопада 2017 року свідчить про те, що суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 При цьому, відповідне клопотання ОСОБА_1 відсутнє. Отже, вирішення питання про залучення до участі у справі співвідповідача відбулось з порушенням вимог процесуального законодавства.

У ч.3 ст.376 ЦПК України закріплена норма, яка передбачає обов'язкові підстави для скасування судового рішення у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Однак, допущене судом порушення порядку залучення співвідповідача не є обов'язковою підставою для скасування рішення, яка передбачена даною нормою.

Зазначене порушення також не призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 січня 2018 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 2 травня 2018 року.

Головуюча Судді: