ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2937/18 Справа № 210/2036/17 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П. Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є власником та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 10 лютого 2017 року його квартиру було залито водою з вини відповідача ОСОБА_2 - власника квартири АДРЕСА_1, яка розташована поверхом вище над його квартирою, в результаті чого на стелі в кухні та ванній кімнаті видно сліди затоплення загальною площею 1,5 м.кв. Він звернувся до власника квартири НОМЕР_1 та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття квартири з вини відповідача. 10 лютого 2017 року комісією в складі старшого майстра дільниці №4 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» ОСОБА_3, майстра дільниці №4/6 ОСОБА_4, сантехніка дільниці №4 ОСОБА_5 був складений ОСОБА_5 про залиття квартири АДРЕСА_2, на підставі якого комісія встановила, зафіксувала та підтвердила той факт, що квартиру позивача було залито. При цьому в акті зазначено, що причину затоплення встановити не можливо оскільки відсутній доступ в квартиру НОМЕР_1, та рекомендовано вирішувати всі спори пов'язані із залиттям його квартири в досудовому чи судовому порядку. Оскільки квартира АДРЕСА_3 належить відповідачу, саме він, як власник повинен нести відповідальність за свою власність, а також вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку залиття, йому завдані відповідачем збитки розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, 5000 грн., що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 05 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове, про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 є власником та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.15).

10 лютого 2017 року належну позивачу квартиру АДРЕСА_4 було залито водою з квартири АДРЕСА_2 яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, власником якої є відповідач ОСОБА_2

10 лютого 2017 року комісією в складі старшого майстра дільниці №4 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» ОСОБА_3, майстра дільниці №4/6 ОСОБА_4, сантехніка дільниці №4 ОСОБА_5, позивача ОСОБА_1 був складений ОСОБА_5 про залиття квартири АДРЕСА_5 (а.с.2)

З вказаного акту вбачається, що комісією зафіксовано факт залиття квартири АДРЕСА_4, власником якої є ОСОБА_1

В акті зазначено, що виявлено сліди затікання на стелі в кухні та ванній кімнаті площею 1,5 кв.м. Причину затоплення встановити не можливо оскільки відсутній доступ в квартиру АДРЕСА_6, та рекомендовано вирішувати всі спори пов'язані із залиттям його квартири в досудовому чи судовому порядку (а.с.2).

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у розмірі 5000 грн., що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири (а.с.1).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції посилався на те, що доводи позивача на те, що шкоду йому заподіяв відповідач, в даному випадку є лише припущенням, не встановлено причинний зв'язок між діями відповідача та залиттям квартири позивача, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Згідно додатку № 4 вказаних правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.

В ОСОБА_6 про залиття обов'язково описується що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.).

Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. В такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися та зазначити причини такої відмови.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Позивач ОСОБА_1 є власником та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.15).

10 лютого 2017 року належну позивачу квартиру АДРЕСА_4 було залито водою з квартири АДРЕСА_1 яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, власником якої є відповідач ОСОБА_2

10 лютого 2017 року комісією в складі старшого майстра дільниці №4 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» ОСОБА_3, майстра дільниці №4/6 ОСОБА_4, сантехніка дільниці №4 ОСОБА_5, позивача ОСОБА_1 був складений ОСОБА_5 про залиття квартири АДРЕСА_5 (а.с.2)

Комісією зафіксовано факт залиття квартири АДРЕСА_4, власником якої є ОСОБА_1 В акті зазначено, що виявлено сліди затікання на стелі в кухні та ванній кімнаті площею 1,5 кв.м. Причину затоплення встановити не можливо оскільки відсутній доступ в квартиру АДРЕСА_6, та рекомендовано вирішувати всі спори пов'язані із залиттям його квартири в досудовому чи судовому порядку (а.с.2).

Власником квартири АДРЕСА_7, що розташована поверхом вище над квартирою позивача є відповідач ОСОБА_7

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду існує презумпція завдавача шкоди, згідно якої не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Тобто, саме відповідач має довести відсутність своєї вини у залитті квартири позивача.

Матеріалами справи підтверджується, що 10 лютого 2017 року дійсно мало місце залиття стелі в кухні та ванній кімнаті у квартирі АДРЕСА_8, яка належить позивачу.

Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження відсутності його вини, як власника квартири, у залитті належної позивачу квартири.

Суд першої інстанції на вищевказане належної уваги не звернув та дійшов необгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у зв"язку з відсутністю доказів вини відповідача у залитті квартири позивача, пославшись на те, що це є лише припущенням позивача, не встановлено причинний зв"язок між діями відповідача та залиттям квартири позивача.

Слід зазначити, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, позивач посилався на заподіяння йому матеріальних збитків у розмірі 5 000 грн., які просив стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження спричинення позивачу шкоди залиттям належної йому квартири в розмірі саме 5000 грн.

Позивачем не було надано суду ніяких підтверджень спричинення йому матеріальної шкоди на вказану суму, а тому у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у зв"язку з недоведеністю вартості матеріальної шкоди, спричиненої позивачу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав недоведеністю вартості матеріальної шкоди, спричиненої позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О СТ А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді