Провадження № 2-в/235/36/18
Справа № 235/2078/18
УХВАЛА

про відновлення втраченого судового провадження

22 травня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

при секретарі Муханової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_1

В обґрунтування доводів заяви зазначив, що 24 травня 2012 року Будьоннівським районним судом м. Донецька було ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» та стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № Н-А-220315559 від 18 грудня 2008 року у розмірі 103930,03 грн., судові витрати у сумі 1039,31 грн., а всього 104969,34 грн., на виконання якого видано виконавчі листи. На даний час вищезазначене рішення не виконано. Матеріали виконавчих проваджень знаходяться на території, на якій на даний час проводиться активна фаза АТО, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження.

Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву в якій підтримав вимоги, просив справу розглянути без його участі.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, не повідомила про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Згідно довідки канцелярії Красноармійського міськрайонного суду Донецької області справа № 2/0504/906/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з Будьоннівського районного суду м. Донецька до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області станом на 22 травня 2018 року не надходила. Отже зазначене судове провадження можна вважати втраченим.

На підставі наданих суду заявником і досліджених судом доказів, суд приходить до висновку про можливість відновлення втраченого провадження.

Згідно заочного рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 24 травня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за кредитним договором № Н-А-220315559 від 18 грудня 2008 року у розмірі 103930,03 грн., судові витрати у сумі 1039,31 грн., а всього 104969,34 грн.

Керуючись ст. 488, 498, 494 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого провадження, задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження повністю в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме заочне рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 24 травня 2012 року: "

«Справа № 2/0504/906/2012

РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

24 травня 2012 року м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м. Донецька у складі:

Головуючий - суддя Сенчишин Ф.М.

Прн секретарі Семенець А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, за яким відповідно до укладеного договору № Н-А-220315559 від 18 грудня 2007 року ОСОБА_1 в банківській установі позивача отримала кредит у розмірі 99400 грн. на придбання транспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % річних з терміном кінцевого погашення не пізніше 17 грудня 2013 року. Грошові кошти були перераховані на розрахунковий рахунок продавця автомобіля. Погашати кредит та сплачувати відсотки за кредитним договором позичальник зобовязаний щомісяця до 30-го числа кожного місяця починаючи з грудня 2007 року. Однак позичальник на порушення взятих на себе зобовязань кредит не погашає та відсотки не сплачує. Станом на 01 січня 2012 року заборгованість відповідачки становить 103930,57 грн., з яких:

- залишок основного боргу 74747,67 грн,;

- пеня -27282,90 грн.;

- витрати на оформлення виконавчого напису нотаріуса - 1900 грн.

ПАТ «Державний ощадний банк України» просить стягнути з ОСОБА_1 зазначені кошти на його користь.

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», належним чином та завчасно сповішентий про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони грунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася.

За ухвалою суду згідно ст. 224 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін заочно за наявних в справі доказів.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (крелитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

До матеріалів справи долучена копія кредитного договору № Н-А-220315559 (а.е. 18-20), укладеного 18 грудня 2007 року відповідачем ОСОБА_1 з позивачем ОСОБА_3 акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 99400 грн. на придбання автомобіля, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18,00 % річних.

Відповідачкою не оспорений той факт, що кредитний договір підписаний нею особисто.

Фактичне отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується копією меморіального ордеру (а.с. 30), за яким грошові кошти були перераховані на розрахунковий рахунок продавця автомобіля, тобто в спосіб передбачений п. 1.3 кредитного договору.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, шо встановлені договором.

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позичальник зобовязався повертати кредит рівними частинами в сумі 1381 грн. до останнього банківського дня кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту.

Згідно витягу з особового рахунку позичальника (а.с. 16), відповідач платежі щодо повернення кредиту припинив після 19 липня 2011 року.

За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальку повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, шо залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитедавепь на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

За п. 2.3 договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів; передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник затримав черговий платіж за кредитом понад 2 місяці.

З розрахунку заборгованості (а.с. 16) вбачається, що станом на 18 грудня 2008 року позичальник мав прострочену заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5990,73 грн., що перевищує розмір щомісячного повернення кредиту більш ніж за 2 місяці.

Вимога банку про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с. 25) була отримана позичальником 29 грудня 2008 року (а.с. 25).

Відповідач вимогу позивача протягом 30 календарних днів не задовольнив і прострочену заборгованість не погасили.

Непогашений залишок по тілу кредиту станом на час розгляду справи в суд становить 74747,67 грн.

Розрахунок заборгованості за кредитом здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорений.

Згідно п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За до п. 5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,1 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення.

Позивачем здійснене нарахування пені згідно п. 5.2 договору за прострочення сплати кредиту у розмірі 27282,90 грн. (а.с. 26), Розрахунок пені позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачами не оспорений.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1, як позичальник за кредитним договором, в допущення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочила виконання грошового зобовязання в частині повернення позичкодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наслідки:

-наявність у банківської установи права вимагати стягнення простроченої заборгованості;

-наявність у банківської установи права вимагати стягнення неустойки (пені, штрафу) за прострочення виконання грошового зобовязаннящодо сплати чергової частини кредиту та процентів за користування кредитом;

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобовязання, і на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплати суму боргу.

За наведених обставин позовні вимога про стягнення суми заборгованості по кредиту та пені підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також позивачем понесені витрати на відновлення порушеного права, а саме за отримання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на транспортний засіб (а.с. 27) позивачем за платіжними дорученнями від 18 січня 2010 року сплачені 1900 грн., які також підлягають покладенню на відповідача і позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

За наведених обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 103930,57 грн. (74747,67 27282,90 1900).

З відповідача на користь позивача згідно ст.. 88 ЦПК України також підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору v розмірі 1039,31 грн.

Керуючись ст. ст. 10. 11. 60,212,224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» :

-заборгованість за кредитним договором № Н-А-220315559 від 18 грудня 2008 року у загальному розмірі 103930 гривень 03 копійки;

-судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1039 гривень 31 копійка;

усього стягнути 104969 (сто чотири тисячі девятсот шістдесят девять) гривень 34 (тридцять чотири) копійок.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Будьоннівський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідач, який не зявився у судове засідання, може подати до Будьоннівського районного суду м. Донецька заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:"

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Г.В. Назаренко