З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Фастовця В.М.,
з участю секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, --
Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації, АР Крим малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері - ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення повноліття, та надати дозвіл на тимчасово непідконтрольну територію України, до м. Брянка Луганської області, малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері - ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, у період з 01.04.2018 до 31.12.2020.
Позивачка в судове засідання не з'явилась, позов підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву.
Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2007 р. до 08.12.2010 р., який розірвано. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 На теперішній час позивачка має намір виїжджати до матері та рідних, які проживають у м. Брянка Луганської області, а також виїжджати до Російської Федерації та АР Крим, однак відповідач згоди на виїзд неповнолітнього сина за межі України не надає, та зв'язок з батьком дитини втрачений.
Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими, а тому позов підлягає задоволенню.
Судовий збір у розмірі 704,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10, 12, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації, АР Крим малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, у супроводі матері - ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення 16 років.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до м. Брянка Луганської області малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, у супроводі матері - ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, у період з 01 квітня 2018 року по 31 грудня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: