АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 761/11351/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3170/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

17 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Саліхова В.В., Стрижеуса А.М.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до декана факультету політології та права Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова Андрусишина Богдана Івановича про визнання протиправним та скасування розпорядження в окремій частині, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року представник заявника звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2016 року, посилаючись в обґрунтуванні заяви на те, що після ухвалення рішення від 29 липня 2016 року позивачу стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи.

Зазначив, що в основу свого рішення від 29 липня 2016 року судом першої інстанції покладено норму локального нормативно-правового акта, а саме п. 7.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова, прийнятих конференцією трудового колективу 30 серпня 2011 року (протокол №2).

Також зазначив, що 5 липня 2017 року набрало законної сили рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 3 квітня 2017 року, ухвалене по справі №761/40048/16-ц за позовом ОСОБА_4 до Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова про визнання нормативно-правового акта незаконним і його скасування в окремій частині, яким позов задоволено та визнано незаконним і скасовано пункт 7.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, затверджених конференцією трудового колективу 30.08.2011 року (протокол №2).

Вказаним рішенням суду встановлено, що положення п.7.8 Правил щодо відрахування студентів, аспірантів, слухачів, докторантів за порушення Статуту університету, Правил внутрішнього розпорядку, Положення про державний вищий заклад освіти, а також Правил проживання в гуртожитках університету до студентів є такими, що суперечили вимогам закону на дату їх прийняття.

Оскільки у справі №761/11351/16-ц предметом оскарження в частині позову ОСОБА_3 був пункт 17 розпорядження декана факультету політології та права від 11 березня 2016 року №46, яке в свою чергу винесено на підставі скасованого пункту 7.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку, заявник вважає, що існують всі підстави для скасування рішення у справі №761/11351/16-ц у відповідній частині та винесення у цій частині нового рішення про задоволення позову.

У зв'язку із викладеним просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2016 року та в цій частині прийняти нове, яким позов задовольнити, визнати протиправним і скасувати пункт 17 розпорядження декана факультету політології та права Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова від 11 березня 2016 року №46.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, задовольнити заяву, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2017 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За частиною 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно п.1 ч.4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

За ч.3 ст. 365 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставини та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За п. 7 зазначеної Постанови питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, вказані заявником у заяві не є нововиявленими в розумінні ч. 2 ст.423 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що застосована судом першої інстанції під час розгляду справи правова норма не була чинною і не породжувала жодних правових наслідків, визнано незаконним і скасовано пункт 7.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова та ця обставина не була відома під час розгляду справи у суді першої інстанції не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 423 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Таким чином, скасування пункту 7.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова не свідчить про помилковість висновків суду, які повинні ґрунтуватися на чинних нормах законодавства саме на момент ухвалення судового рішення, а є новою обставиною у справі.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 17 травня 2018 року.

Головуючий

Судді