Провадження № 2/161/3124/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

секретаря Самолюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 06.02.2018 року рішенням Луцького міськрайонного суду присуджено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 Ангеліни-Олександри, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. 20.03.2018 року судом було видано виконавчий лист, який було подано до виконавчої служби для примусового виконання. На даний час стало відомо, що відповідач працевлаштований, а тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів зі сталої суми на 25% від заробітної плати на утримання дитини до її повноліття.

Позивач надала суду заяву про розгляд суду у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 06.02.2018 року з відповідача щомісячно стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 Ангеліни-Олександри, 03.03.2004 року, 1000 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вважає, що оскільки у відповідача є стабільний заробіток, тому він може сплачувати аліменти в частці від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, та того, що кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що відповідач на день ухвалення рішення про стягнення із нього аліментів у твердій грошовій сумі офіційно не працював, а на даний час працює, має стабільний, регулярний дохід, що у відповідності до вимог ст. 183 СК України є підставою для стягнення аліментів у частці, і свідчить про зміну матеріального стану, наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 06.02.2018 року з відповідача, з 1000 гривень на аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини.

У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обовязків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач, однак він в судове засідання не зявився, не надав суду заперечень проти позову.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 11-13, 83, 247,258, 259, 263 - 265, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягуваних аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.02.2018 року у справі №161/19486/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1000,00 грн. - на аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 в дохід держави 704,80 грн. (сімсот чотири грн.. 80 коп.) судового збору.

В решті вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідачем у справі є ОСОБА_2, 30.03.1980 року, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено та підписано 05 грудня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4