Провадження № 2/263/390/2018
26 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., при секретарі Кузь К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовське АТП» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП,
Позивач надав до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутністю його та його представника - адвоката ОСОБА_3, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зазначив, що не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 282 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Судом встановлено, що 17.12.2016 року, приблизно о 12-40 годин відбулась дорожньо-транспортна пригода по проспекту Миру, 96 в Центральному районі м. Маріуполя Донецької області за участю належного позивачу ОСОБА_1 на праві власності автомобіля марки «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та транспортним засобом марки «ATAMAN», державний реєстраційний номер АН7879IM, який належить ТОВ «Азовське АТП» під керуванням ОСОБА_2
За проведення автотоварознавчої оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу позивачем на користь ФЛП ОСОБА_4 було сплачено грошові кошти в розмірі 1200,00 гривень, що підтверджується договором № 256 від 30.03.2017 року про проведення оцінки шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу в результаті ДТП та квитанцією до прибуткового касового одведу № 256 від 30.03.2017 року /а.с. 9-10/.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Згідно зі ст. 22 Цивільного Кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сімї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Беручи до уваги, що неправомірними діями відповідача, позивачу ОСОБА_1 була завдана також моральна шкода, яка полягає у зміні нормального ритму його життя через пошкодження транспортного засобу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на його користь суми моральної шкоди у розмірі 8000,00 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Оскільки, позивачем та його представником - адвокатом ОСОБА_3 не були дотримані вимоги ст.137 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 80, 81, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовське АТП» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП - задовольнити частково.
Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовське автотранспортне підприємство» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1171 гривень 20 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.Г. Шатілова