Справа № 189/747/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.2018 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Маломихайлівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністюна житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Гоголя, 19 с. Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, позначений як А-1 загальною площею 74,8 м. кв., житловою площею 36,2 м.кв., з усіма господарчими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту. В позовній заяві позивач зіслався на те, що він починаючи з 2007 року володіє житловим будинком, що розташований за вищевказаною адресою. З того часу позивач веде там господарство, сплачує комунальні платежі, проводить в будинку поточні та капітальні ремонти. Власником вказаного майна є ОСОБА_3, яка володіла будинком до 25.06.2008 року на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно № 24 від 09.04.2004 року, тобто до дня її смерті. В період з 2007 року по день смерті власника вказаного будинку, власниця готувала документи на укладення договору купівлі продажу будинку, але не встигла цього зробити. Після смерті ОСОБА_3 позивач звязався з її донькою ОСОБА_2 з проханням прийняти спадщину та до оформити купівлю продаж вказаного будинку. На сьогоднішній день позивач продовжує добросовісно та безпосередньо володіти та відкрито користуватися даним нерухомим майном в повному обсязі, доглядати за будинком та утримувати його. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з приводу переоформлення права власності на нерухоме майно, оскільки він понад 10 років користується вказаним будинком, однак відповідачка постійно відмовляла, мотивуючи це зайнятістю та відсутністю всіх необхідних документів. У звязку з чим, позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний будинок за набувальною давністю.

В судове засідання позивач не зявився. Направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

Представник третьої особи надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, рішення просять винести на розсуд суду.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в суд не повідомила.

Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2007 року по теперішній час, що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов, виданим Маломихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області від 12.04.2018 року.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №248204 від 11.05.2004 року, видане Маломихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 являлась власником житлового будинку за адресою: вул. Гоголя, 19 с. Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 286736, ОСОБА_3 померла 25.06.2008 року.

З матеріалів справи видно, що відповідачка ОСОБА_2 є донькою померлої ОСОБА_3

Отже судом встановлено, що житловий будинок, яким заволодів позивач, знаходився у власності іншої особи, ніхто крім позивача, не претендує на те, щоб володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном. Позивач, з 2007 року, до дня подачі позову до суду відкрито, добросовісно та безперервно користується домоволодінням, господарськими будівлями та спорудами, постійно проживає в ньому, сплачує комунальні послуги, ремонтує за власні кошти. Відповідачка ОСОБА_2 не заявляла своїх прав власника.

Суд, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 4ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, війно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Відповідно до пункту 1Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс України набирає чинності з 01.01.2004, отже, за загальним правилом, встановленим нормою ст. 58 Конституції України, цей Кодекс не має зворотної дії в часі, тобто, не поширюється на правовідносини, які існували до введення його в дію. Разом з тим, згідно пункту 8Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст.344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто, відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися не раніше, ніж з 01.01.2001, отже, позовні вимоги про визнання права власності на спірний об'єкт за набувальною давністю можуть бути предметом розгляду саме з цієї дати.

Суд встановив, що період відкритого та добросовісного володіння позивачем будинком складає фактично 11 років.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Беручи до уваги вищевикладене,враховуючи те, що позивач дійсно відкрито і добросовісно володіє спірним майном понад 10 років, інші особи, які б претендували на спірне майно на нього не претендують, позивач є добросовісним набувачем, тому позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок за позивачем підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України, ст.ст.328,392,344, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Маломихайлівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, право власності за набувальною давністюна житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Гоголя, 19 с. Маломихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, позначений як А-1 загальною площею 74,8 м. кв., житловою площею 36,2 м.кв., з усіма господарчими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленомуЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.С. Пустовар