Справа № 182/6994/18
Провадження № 2/0182/3318/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.12.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини, посилаючись на наступні обставини.

21 липня 2001 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований їх шлюб з ОСОБА_2, актовий запис № 364. Починаючи із 02 травня 2018 року, подружні стосунки між ним та відповідачкою фактично припинені і вони проживають окремо. На даний час вони знаходяться в процесі офіційного розірвання шлюбу. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зараз проживає разом з відповідачкою. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. До теперішнього часу вони не дійшли згоди щодо місця проживання доньки. Він не згоден з тим, що донька проживає з відповідачкою, наполягає на визначенні місця проживання ОСОБА_3 разом з ним - її батьком. Вважає, що в інтересах доньки проживати саме з ним, а не з її матір'ю. Він має

офіційну роботу, яка забезпечує його стабільний самостійний немалий дохід, яким він може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В нього є окрема власна комфортабельна квартира з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. В його квартирі також облаштована окрема дитяча кімната, в якій дочці буде зручно проживати, мати здоровий сон, навчатися та гратися. Відповідачка має значно менший дохід, якого недостатньо для матеріального забезпечення умов проживання їх доньки. Відповідачка мешкає разом із матірю в квартирі, яка не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини та її навчання. Дитина постійно скаржиться на стан здоровя, коли приїжджає до нього, в неї часто виникає головний біль. З цього приводу було проведено обстеження доньки у медичному центрі «Імпульс» і, згідно висновків цього обстеження, було поставлено дитині діагноз церебро-астеничний синдром, що підтверджується копією виписки із медичної карти доньки. Лікарем дитині було рекомендовано зменшення навантаження та виключення стресових ситуацій. Натомість, кожного разу, коли донька має повертатися від нього додому до відповідачки, вона плаче та просить його залишити її у себе, щоразу переживаючи значні нервові хвилювання та стрес, що може негативно вплинути на здоровя дитини. З самого дитинства він постійно піклується про дитину. В них склалися дуже близькі стосунки. Донька ділиться з ним своїми думками та хвилюваннями, розповідає про свої шкільні справи та хоче значно більше часу проводити з ним. Він активно цікавиться життям доньки, ходить до школи та перебуває у постійному контакті з вчителем доньки, слідкує за її успіхами у навчанні. Також він дбає про здоровя та культурний розвиток доньки, часто водить її на виставки, до цирку й на інші розважальні заходи, необхідні для розвитку та відпочинку дитини. Крім того, він постійно допомагає матеріально у вихованні доньки: купує одяг, сплачує аліменти. Протягом всього часу з моменту припинення спільного проживання із відповідачкою, донька постійно виказує своє бажання жити разом з ним, у зв'язку з тим, що дуже прив'язана до нього, їй подобається у нього. Таким чином, проживання доньки разом з ним відповідає її інтересам. Він має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не взмозі. Разом з тим, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із донькою і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування матері. Спиртними напоями він не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до доньки. Відповідачка ж не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, ні нормальних безпечних для здоровя дитини умов проживання. За таких обставин звернувся до суду і просить визначити місце проживання ОСОБА_3, що народилася 06 червня 2010 року у м.Нікополь Дніпропетровської області, з ним за адресою: АДРЕСА_1. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь понесені ним судові витрати.

В судове засідання сторони не прибули. Надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити частково, не стягуючи з відповідачки судові витрати, понесені ним при поданні позову до суду. Відповідачка та представник третьої особи проти задоволення позову не заперечували.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвинутись фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровою та нормальним шляхом і в умовах волі і гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням повинно бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН „Про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ч.1, 2 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.2 ст.154 СК України, батьки мають право звертатись до суду, органів державної влади, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України „Про охорону дитинства, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Згідно зі ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, 21.07.2001 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб сторін по справі (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7), яка зараз проживає разом з відповідачкою. Починаючи з 02.05.2018 року подружні стосунки між позивачем по справі та відповідачкою фактично припинені і вони проживають окремо. Позивач не згоден з тим, що донька проживає з відповідачкою, наполягає на визначенні місця проживання ОСОБА_3 разом з ним. Вважає, що в інтересах доньки проживати саме з ним, а не з її матір'ю. Позивач має офіційну роботу, яка забезпечує його стабільний самостійний дохід; можливість створення необхідних умов для проживання та нормального розвитку дитини, задоволення гармонійного розвитку її особистості. В позивача є окрема власна комфортабельна квартира з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. В його квартирі також облаштована окрема дитяча кімната. З самого дитинства позивач постійно піклується про дитину. В них склалися дуже близькі та довірительні стосунки. Позивач активно цікавиться життям доньки, ходить до школи та перебуває у постійному контакті з вчителем доньки, слідкує за її успіхами у навчанні. Позивач також дбає про здоровя та культурний розвиток доньки. Позивач має можливість забезпечити доньці належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини. Позивач зобовязався не чинитиме жодних перешкод для спілкування матері з донькою. Спиртними напоями позивач не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно (а.с.8-9).

Відповідачка не заперечує проти задоволення позову і визначення місця проживання дитини з батьком.

З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дитини, враховуючи думку служби у справах дітей, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком ОСОБА_1 за його адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4