П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 754/1505/16-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач (відповідач за зустрічним позовом) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію публічного акціонерного товариства

«Комерційний банк «Надра»,

відповідачі: ОСОБА_2 (третя особа за зустрічним позовом), ОСОБА_3 (позивач за зустрічним позовом), ОСОБА_4 (позивач за зустрічним позовом),

Справа №754/1505/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3303/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Клочко І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Деснянського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Клочко І.В. 12 квітня 2017 року, повний текст рішення виготовлено 21 квітня 2017 року в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_2, про визнання договорів поруки припиненими, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - Фонд) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» від 30 вересня 2008 року

№ 376/РП/39/2008-980 ID 907712.

Позовна заява мотивована тим, що 30 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - «КБ «Надра»), ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір «Автопакет»

№ 376/РП/39/2008-980 ID 907712, згідно умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 101 043,00 грн зі сплатою 20 % річних за користування кредитом, із кінцевим терміном повернення до 20 вересня 2015 року, а ОСОБА_4 зобов'язалася солідарно з позичальником відповідати перед позивачем за виконання зобов'язання за указаним кредитним договором.

Цього ж дня на забезпечення виконання вказаного договору між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 376/РП/39/2008-980, за умовами якого остання зобов'язалася солідарно з ОСОБА_2 відповідати перед позивачем за виконання зобов'язання за указаним кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали, чим порушили умови кредитного договору. Станом на 10 листопада 2015 року утворилась заборгованість у сумі 77 021,66 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 35 449,24 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 13 963,54 грн; пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 17 504,58 грн; штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 10 104,30 грн, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічним позовом до Фонду про визнання припиненим договору поруки від 30 вересня 2008 року №376/РП/2008-980 та договору «Автопакет» від 30 вересня 2008 року № 376/РП/39/2008-980 ID 907712 в частині пункту 3.3, який передбачає поруку.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що банк не пред'явив вимог до поручителів протягом встановленого шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання (20 вересня 2015 року), а тому на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України порука є припиненою.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року позовні вимоги Фонду задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 30 вересня 2008 року № 376/РП/39/2008-980 у розмірі 77 021,66 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено. Визнано припиненими договір поруки від 30 вересня 2008 року № 376/РП/2008-980, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «КБ «Надра», та договір «Автопакет» № 376/РП/39/2008-980 ID907712, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ВАТ «КБ «Надра» в частині пункту 3.3, який передбачає поруку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення в частині вимог за первинним позовом, суд першої інстанції виходив із доведеності факту невиконання позичальником умов кредитного договору, а тому дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку суми заборгованості у визначеному в позові розмірі. При цьому суд вважав за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині вимог до поручителів, посилаючись на пропуск позивачем строку на пред'явлення вимоги через недотримання процедури, передбаченої частиною четвертою статті 559 ЦК України. Установивши, що кінцевий термін повернення боржником кредиту настав 20 вересня 2015 року, відтак у банку з цього моменту та протягом наступних шести місяців виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту. Звернувшись до суду з позовом до поручителів 29 січня 2016 року, банк пропустив передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк, а відтак порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є припиненою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюковою І.О. оскарено його в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги в якій вона просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Фонду задовольнити у повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до умов договору поруки, його дія закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору. Вважає, що суд безпідставно відмовив у солідарному стягненні заборгованості за кредитним договором визнавши припиненими договори поруки, оскільки на дату подачі позову позичальник не виконав своїх зобов'язань. Крім того вказує, що не направлення поручителю повідомлення про необхідність сплатити заборгованість за кредитом не перешкоджає зверненню до суду та не припиняє поруку.

У червні 2017 року на електронну адресу Апеляційного суду м. Києва від ОСОБА_3, ОСОБА_4 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, у якому просять апеляційнускаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Фонду задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог Фонду.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно заборгованість за договором «Автопакет» від 30 вересня 2008 року № 376/РП/39/2008-980 ID907712 у розмірі 66 917,36 грн., із яких: 35 449,24 грн. - заборгованість за кредитом, 13 963,54 грн. - заборгованість за процентами, 17 504,58 грн. - пеня.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно заборгованість за договором «Автопакет» від 30 вересня 2008 року № 376/РП/39/2008-980 ID907712 в сумі 5 127,62 грн., із яких: 4 497,46 грн. - заборгованість за кредитом, 248,91 грн. - заборгованість за процентами, 381,71 грн. - пеня. В іншій частині позовних вимог Фонду відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що місцевий суд, дійшовши висновку про припинення договорів поруки на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України, не врахував того, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобов'язань шляхом здійснення щомісячних платежів у фіксованій сумі, яка передбачена кредитним договором. Банк пред'явив вимогу до поручителів у січні 2016 року, тобто в межах шести місяців за щомісячними платежами, строк виконання яких настав з серпня 2015 року. За укладеним між банком, боржником ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_4 договором від 30 вересня 2008 року, сторони визначили і поручитель ОСОБА_4, підписавши цей договір, погодилась на збільшення позовної давності до 10 років. При цьому, укладений між банком та ОСОБА_3 договір поруки не містить такої умови договору про збільшення позовної давності. Тому, з огляду на положення частини четвертої статті 559 ЦК України, порука ОСОБА_4 не є припиненою, а порука ОСОБА_3 припинилася лише по зобов'язаннях повернення щомісячних платежів нарахованих банком до липня 2015 року, оскільки останній черговий платіж сплачено 05 грудня 2013 року. Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення штрафу, суд виходив із того, що одночасне стягнення пені та штрафу за порушення умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, є подвійним стягненням.

Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року в частині вирішення первісного позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та пені та зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про припинення поруки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року в касаційному порядку не оскаржувалося, а тому відповідно до приписів статті 400 ЦПК України не переглядалося.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» не забезпечила явку свого представника, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином (т.2 а.с.94), відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2, судові повідомлення, які направлялися на зазначену в позовній заяві адресу, не отримують.

Апеляційний суд в складі колегії суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення як Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» так і відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2, про час та місце розгляду справи, забезпечивши сторонам можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Апеляційний суд в складі колегії суддів вважає необхідним зазначити, що справа знаходиться в провадженні судів різних інстанції впродовж тривалого часу, сторони по справі, а саме як позивачі так і відповідачі оскаржували рішення судів як в апеляційному так і в касаційному порядку, а відтак про розгляд справи обізнані в повному об'ємі

За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Оскільки розгляд справи провадиться за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року переглядається в частині позовних вимог Фонду до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та пені та зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Фонду про припинення поруки.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року не переглядається, оскільки в цій частині воно скасовано рішенням Апеляцінйого суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року, яке не було предметом касаційного перегляду, а тому на даний час є чинним.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, врахувавши аргументи наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що 30 вересня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір «Автопакет» № 376/РП/39/2008-980 ID 907712, згідно умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 101 043,00 грн. зі сплатою 20 % річних за користування кредитом, із кінцевим терміном повернення до 20 вересня 2015 року, а ОСОБА_4 зобов'язалася солідарно з позичальником відповідати перед позивачем за виконання зобов'язання за указаним кредитним договором.

Цього ж дня на забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 376/РП/39/2008-980, за умовами якого остання зобов'язалася солідарно з ОСОБА_2 відповідати перед позивачем за виконання зобов'язання за указаним кредитним договором.

Із наданого банком розрахунку вбачається, що позичальник порушив умови договору, не сплачував нараховані банком відсотки, не погашав кредит, унаслідок чого станом на 10 листопада 2015 року утворилась заборгованість у сумі 77 021,66 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 35 449,24 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 13 963,54 грн; пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 17 504,58 грн.; штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 10 104,30 грн.

29 січня 2016 року банк звернувся до суду з указаним позовом до відповідачів про солідарне стягнення кредитної заборгованості.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18).

Згідно умов кредитного договору боржник (а відтак і поручителі) узяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 20 вересня 2015 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами,мінімально необхідний розмір якого складає 2 248,73 грн.) згідно з графіком платежів.

Пунктом 5.3 договору поруки від 30 вересня 2008 року № 376/РП/39/2008-980, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3, передбачено, що дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору.

Кредитним договором від 30 вересня 2008 року № 376/РП/39/2008-980 ID 907712, пункт 3.2 якого передбачає поруку ОСОБА_4, встановлено строк кредитування до 20 вересня 2015 року.

Термін кредитного договору встановлено до 20 вересня 2015 року.

Банк звернувся до суду з позовом 29 січня 2016 року, тобто в межах шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Із наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що останній платіж боржником здійснено 05 грудня 2013 року.

З урахуванням наведеного, порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є припиненою за зобов'язаннями щодо повернення щомісячних платежів, нарахованих банком до 20 березня 2015 року, оскільки термін дії кредитного договору закінчився 20 вересня 2015 року.

Відтак, з огляду на положення частини четвертої статті 559 ЦК України порука ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не припинилася за зобов'язаннями щодо повернення щомісячних платежів за період з 20 березня по 20 вересня 2015 року.

Строк дії поруки не є строком захисту порушеного права (позовна давність), а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Вищенаведене встановлено постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року, що відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

За таких обставин слід дійти висновку про те, що позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає часткову задоволенню, із стягненням солідарно з ОСОБА_3 та солідарно з ОСОБА_4 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 20 березня 2015 року по 20 вересня 2015 року в розмірі 3 603,99 грн., заборгованість по пені за період з 20 березня 2015 року по 20 вересня 2015 року в розмірі 11 366,98 грн, заборгованість за кредитом в розмірі 35 449,24 грн, всього підлягає стягненню заборгованість в розмірі 50 420,21 грн.

Оскільки кредитним договором від 30 вересня 2008 року №376/РП/39/2008-980 ID 907712 установлено кінцевий термін повернення коштів - 20 вересня 2015 року, тому відповідно до приписів ст. 559 ЦК України порука є автоматично припиненою, а від так зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» про припинення поруки задоволенню не підлягають у зв'язку із їх безпідставністю.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року в частині вирішення позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та пені та зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про припинення поруки - скасувати.

Позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та пенею - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 30 вересня 2008 року №376/РП/39/2008-980 ID 907712 в розмірі 50 420,21 грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про припинення поруки - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Суддя-доповідач А.М. Стрижеус

Судді Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна