ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року

м. Харків

Справа № 621/2117/17

Провадження № 22-ц/818/925/18

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу заапеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 червня 2018 року у складі судді Шахової В.В.

у цивільній справі (621/2117/17) за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до ОСОБА_2

про стягнення збитків

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

про стягнення коштів за поліпшення майна, -

встановив:

26.09.2017 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області подало позов та просило стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету збитки в сумі 5980 грн.

В обґрунтування позовних вимоги Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області посилалось на те, що 17.05.2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу № 1289 об'єкта групи Ж - бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться на балансі ВАТ «Харківський електротехнічний завод «Трансзв'язок».

За умовами зазначеного договору (п. п. 5.1. - 5.10.) відповідач взяв на себе зобов'язання щодо об'єкту приватизації. Зокрема, відповідно до п. 5.4. вказаного вище договору, покупець зобов'язаний відновити функціонування бази відпочинку протягом 1,5 років з моменту переходу до покупця права власності на об'єкт приватизації.

В подальшому, було встановлено, що покупець - ОСОБА_2 не виконала свої зобов'язання, які передбачені п. 5.4. договором купівлі-продажу від 17.05.2010 р. № 1289 у визначений термін, що обумовило його розірвання та повернення майна, в судовому порядку.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку об'єкту групи Ж - бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», затвердженого наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696, розмір збитків завданих об'єкту приватизації, за час володіння ним покупцем становить 5 980 грн.

За таких умов, РВ ФДМУ по Харківській області листом від 19.05.2017 покупцю було запропоновано добровільно у 10 денний термін з дня його отримання сплатити зазначену вартість збитків у сумі 5 980, 00 грн. та доведено до відому про ймовірність вирішення питання стягнення вказаних коштів у судовому порядку.

У зв'язку з відсутністю від ОСОБА_2 будь-яких дій з виконання вказаної пропозиції, РВ ФДМУ по Харківській області було вимушене звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків.

13.04.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом в якому просила стягнути з відповідача кошти на поліпшення майна в сумі 291 509, 86 грн.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 зазначала, що відповідно до ч. 3, 4 ст. 390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів.

Добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. ОСОБА_2 зазначила, що відповідно до договір підряду від 08.11.2010 року нею були проведені поліпшення майна на загальну суму 291509,86 грн., які просить стягнути з первісного позивача. Первісний позов вважала недоведеним та необґрунтованим.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 червня 2018 року позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до задоволено.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 збитки до державного бюджету України у сумі 5 980 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд вирішив - відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 18.06.2018 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській областіу задоволені позовних вимог в повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_2 вказує, що позовні вимоги Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області обґрунтовані тим, що на підставі звіту про незалежну оцінку ФОП ОСОБА_3, висновок якого затверджено заступником начальника РВ ФДМУ по Харківській області ОСОБА_4 31.03.2017 р. розмір вартість збитків завданих об'єкту за час володіння ним покупцем станом на 28.05.2014 р. визначена в розмірі 5980,00 грн. В даному звіті наявні всі документи щодо здійснення поліпшень, про те що ФОП ОСОБА_3 не було враховано поліпшення, які були заявлені у зустрічній позовній заяві, і вона про це дізналася лише з листа Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області від 19.05.2017 р. № 47-2806.

Вказує, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, право власності за державою зареєстровано 24.03.2017 року. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34482445 від 28.03.2017 року прийнято державним реєстратором Гончаренко О.А.

Зважуючи на викладене вважає безпідставною відмову суду у задоволенні її зустрічного позову у зв'язку з пропуском позовної давності, оскільки необхідно з вказаних подій у 2017 року має обліковуватися початок перебігу строку позовної давності.

Регіональне відділення ФДМУ по Харківській області подало відзив на апеляційну скаргу в якому зазначило, що наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696, затверджено висновок про те, що розмір збитків завданих об'єкту групи Ж - бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» складає 5 980, 00 грн., з урахуванням ПДВ. Доказів оскарження вищезазначеного Наказу РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696 по визначенню розміру збитків відповідачем суду не надано.

Крім того, РВ ФДМУ по Харківській області, вважає, що підстави позивача за зустрічним позовом, які були використані як позовні вимоги стосовно стягнення коштів за проведення поліпшення майна не є обґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

В судове засідання апеляційного суду учасники даної справи не з'явилися, про причину неявки не повідомили.

Зважуючи на викладене, а також на положення ст. ст. 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за їх відсутністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо здійснення своїх процесуальних права та обов'язків, передбачених законом, в тому числі і щодо подання у передбаченому законом порядку і строки належним та допустимих доказів щодо обставин, на які вона посилається, та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 17.05.2010 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу № 1289 об'єкта групи Ж - бази відпочинку АДРЕСА_1

До складу об'єкта приватизації входить майно згідно з інвентаризаційними описами станом на 30.11.2009 р. та зведеним актом інвентаризації майна, затвердженим РВ ФДМУ по Харківській області 16.12.2009 р. Перелік нерухомого та іншого майна, яке передається у власність Покупцю, наведено в додатках 1, 2 до вказаного договору, що є невід'ємними частинами цього Договору.

За умовами, які зазначені в п.п. 5.1.-5.10. цього Договору відповідач взяв на себе певні зобов'язання щодо об'єкту приватизації.

Так, зокрема, відповідно до п. 5.4. вказаного вище Договору, покупець зобов'язаний відновити функціонування бази відпочинку протягом 1,5 років з моменту переходу до Покупця права власності на об'єкт приватизації.

В подальшому, було встановлено, що покупець - ОСОБА_2 не виконала свої зобов'язання, які передбачені п. 5.4. договором купівлі-продажу від 17.05.2010 р. № 1289 у визначений термін, що обумовило його розірвання та повернення майна, в судовому порядку.

Так, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2014 р. у справі № 2014/4060/2012 договір купівлі-продажу від 17.05.2010 р. № 1289 був розірваний та зобов'язано ОСОБА_2 повернути об'єкт приватизації до державної власності.

Суд зазначає, що порядок повернення в державну власність об'єктів приватизації в разі розірвані або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів затверджується Кабінетом Міністрів України (п. 2 ч. 9 ст. 27 Закону України «Про приватизації державного майна»).

З метою повернення об'єкту приватизації в державну власність, наказом регіонального відділення від 14.08.2014 р. № 1759 було створено комісію з інвентаризації об'єкта групи Ж - бази відпочинку АДРЕСА_1

Членами комісії, проведено інвентаризацію будівельного майданчику і технічного стану об'єкта - бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1

В подальшому, результати інвентаризації передано на розгляд комісії РВ ФДМУ по Харківській області з питань повернення об'єкта групи Ж - бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На виконання положень Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 32 «Про затвердження Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі - продажу таких об'єктів», наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 14.08.2014 р. № 1758 створено комісію з питань повернення у державну власність об'єкту групи Ж - бази відпочинку АДРЕСА_1

На засіданні Комісії 01.09.2014 р. (протокол № 23) було розглянуто надані інвентаризаційною комісією документи та проведено звіряння результатів інвентаризації (обстеження) об'єкта, проведених при приватизації і на дату набрання чинності рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2014 р., встановлено, що стан об'єкту не відповідає його стану на момент приватизації - зафіксована недостача основних засобів.

Зважаючи на зазначене вище, за результатами звіряння комісією прийнято рішення про визначення вартості об'єкта та розміру збитків, завданих об'єкту приватизації шляхом проведення незалежної оцінки.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку об'єкту групи Ж - бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», затвердженого наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696, розмір збитків завданих об'єкту приватизації, за час володіння ним покупцем становить 5 980, 00 грн.

Позивач листом від 19.05.2017 р. № 47-2806, який був отриманий ОСОБА_6 24.05.2017, запропонував покупцю добровільно у 10 денний термін з дня його отримання сплатити зазначену вартість збитків у сумі 5 980, 00 грн. проте цей лист залишився без відповідного реагування з боку ОСОБА_2

Ухвалюючи рішення про задоволення позову РВ Фонду державного майна України по Харківській області та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з висновку про доведеність позовних вимог РВ ДМ України щодо порушення взятих за умовами договору ОСОБА_2 зобов'язань та обраного позивачем способу захисту і суми відшкодування, та наявності передбачених частиною 4 статті 267 ЦПК України підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з рішення м суду першої інстанції, оскільки воно ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Так, відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення Її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідно до п.9 Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсним договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженого постановою КМУ №32 від 18.01.2001р., у разі виявлення збитків, завданих державі покупцем об'єкта приватизації за час володіння ним, їх розмір визначається згідно з методикою оцінки майна, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №116, розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України

Приписами п. 1 Методики оцінки майна, затвердженої Постановою Кабінетом Міністрів України від 10.12.2003 року за №1891, ця Методика застосовується для проведення оцінки об'єктів права державної та комунальної власності, майна суб'єктів господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі у випадках, коли такі об'єкти є об'єктами господарських, цивільних та інших правовідносин, крім випадків оренди та концесії об'єктів державної та комунальної власності, а також відчуження майна згідно із Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", а також для проведення оцінки об'єктів, що повертаються у державну або комунальну власність (зокрема за рішенням суду), для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною часткою (часткою комунального майна) в статутному (складеному) капіталі, у разі встановлення фактів розкрадання, нестачі, знищення, псування майна.

Пунктами 6-8 Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсним договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженим постановою КМУ №32 від 18.01.2001р встановлена чітка процедура повернення майна.

Так, РВ ФДМУ по Харківській області в обґрунтування розміру нарахованих збитків було надано звіт про незалежну оцінку об'єкту групи Ж - бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що за рішенням суду повертається в державну власність, та визначення збитків, завданих об'єкту приватизації за час володіння ним покупцем.

Наказом РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696, затверджено висновок про те, що розмір збитків завданих об'єкту групи Ж - бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» складає 5 980, 00 грн., з урахуванням ПДВ.

Доказів оскарження вищезазначеного Наказу РВ ФДМУ по Харківській області від 31.03.2017 р. № 696 по визначенню розміру збитків відповідачем суду не надано.

Згідно з п. 10 Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсним договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженого постановою КМУ №32 від 18.01.2001р. відшкодування колишнім власником збитків здійснюється згідно із законодавством.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції перевірив доводи сторін, в тому числі і щодо вказаних апелянтом, і надав їм належну правову оцінку.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині неправильного, на думку ОСОБА_2, визначення початку перебігу строку позовної давності, оскільки перебіг позовної давності, як зазначено ч.1 ст. 261 ЦПК України і як це вірно зазначив суд першої інстанції, до позовних вимог ОСОБА_2 починається з дня ухвалення відповідного судового рішення від 28.05.2014 року, тобто від дня, коли вона довідалася або могла довідатися за умови сумлінного здійснення процесуальних прав та обов'язків, а не з дати висновку звіту про незалежну оцінку ФОП ОСОБА_3, як це помилково вважає ОСОБА_2

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2018 року.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина