Справа №409/2474/17
Пров.№2/409/199/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: А.М.Малик

за участю позивача: ОСОБА_2

за участю представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його дядька - ОСОБА_4.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його дядько - ОСОБА_4. Дядько проживав один, ні сім'ї, ні дітей у нього не було. 12 вересня 2004 року помер батько позивача та брат ОСОБА_4 ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, про існування якої позивачу стало відомо в травні 2016 року та він звернувся до Білокуракинської нотаріальної контори. Однак, у зв'язку з наявністю в свідоцтвах про смерть батька та дядька були розбіжності, йому було запропоновано звернутися до суду з встановленням юридичного факту родинних відносин. Рішенням Білокуракинського районного суду від 19.04.2016 року було встановлено, що ОСОБА_4 є рідним дядьком позивача. Спадщина після померлого ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3, та Єдиним

спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 по закону є батько позивача, який був спадкоємцем другої черги. Після смерті батька позивач є спадкоємцем першої черги, проте заяву про прийняття спадщини у встановлений закон строк він не подав, оскільки він юридично необізнана особа. Згодом позивач знову звернувся до Білокуракинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та йому було пояснено, що заяву про прийняття спадщини не приймуть, так як Цивільний кодекс набрав чинності з 01.01.2004 року, а дядько позивача помер в ІНФОРМАЦІЯ_3, а отже застосовуються положення Цивільного кодексу, який діяв на момент відкриття спадщини, але в ньому як спадкоємці не зазначені племінники, тому позивачеві було відмовлено взагалі в прийнятті заяви про прийняття спадщини. Врешті решт йому було надано нотаріальну відмову, в якій зазначено, що ним було пропущено строк прийняття спадщини. У зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його дядька ОСОБА_4, а саме на земельну ділянку розмірами 3,9898 га., яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 виданого Білокуракинською райдержадміністрацією 25.062003 року з кадастровим номером НОМЕР_3, вартістю на момент смерті спадкодавця 35423,49 грн., розташовану на території земель Олексіївської сільської ради Білокуракинського району Луганської області.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, пояснивши, що про існування землі у дядька він узнав тільки в 2016 році. Після смерті батька спадщину прийняв його брат, він за прийняттям спадщини не звертався. Проте, бажає прийняти спадщину після смерті дядька, у зв'язку з чим просить його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі та надав аналогічні пояснення, просив позов задовольнити.

Представник відповідача - Білокуракинської селищна рада в Луганській області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3. помер ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.21).

Згідно рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 19.04.2016р., встановлено що ОСОБА_2 є рідним племінником ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18).

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №304, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 3,9898 га, розташованої на території Олексіївської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (а.с.17), вартість земельної ділянки становить 35123,49 грн. (а.с.9).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Білокуракинської селищної ради від 22.07.2016р. вих.№805, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично прийняв спадщину його брат ОСОБА_5, який провів обряд поховання померлого, протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця доглядав за будинком, сплачував комунальні платежі, фактично розпоряджався майном (а.с.11).

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 (а.с.12), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19).

Відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року тобто до 01.01.2004 року.

Враховуючи, що спадщина після померлого спадкоємця була відкрита ІНФОРМАЦІЯ_3. і батько позивача фактично спадщину прийняв, що підтверджується довідкою Білокуракинської селищної ради, застосуванню підлягають норми Цивільного Кодексу Української СРСР 1963 року.

Згідно ст. 548 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

При цьому позивач в своїй позовній заяві зазначає, що його батько був єдиним спадкоємцем після смерті свого брата, дядька позивача. При цьому він мав право на спадщину, але не зміг її отримати, так як тяжко хворів і помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Таким чином, надані позивачем докази не тільки не підтверджують викладені в позові обставини, а й суперечать їм.

Окрім того, в позовній заяві позивач зазначив, що він є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька.

Проте, в судовому засіданні було встановлено, що пояснив і сам позивач, що спадкоємцем після смерті його батька є його брат, ОСОБА_6, що також підтверджується інформацією, наданою в.о. завідуючого Білокуракинської державної нотаріальної контори (а.с.59-60). Спадщину після смерті свого батька позивач не приймав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності.

Відповідно до довідки виданої Білокуракинською селищною радою від 27.07.2016р. вих.№814 ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 1945 року по день смерті -ІНФОРМАЦІЯ_4. До дня смерті з ОСОБА_5 проживав та був прописаний його син - ОСОБА_2 (а.с.10). Проте, згідно копії паспорта позивача, дослідженого в судовому засіданні, ОСОБА_2 з 24.09.1998 року по 14.07.2006 року був зареєстрований в с. Заїківка Білокуракинського району Луганської області.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 27.09.2017р. виконуючим обов'язки державного нотаріуса Білокуракинської ДНК, державним нотаріусом Марківської ДНК Ченакалом О.Є., ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті його дядька - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, в зв'язку з пропуском шестимісячного строку установленого для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.8).

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 07.02.2018 року у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.62).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька ОСОБА_4, а батько позивача ОСОБА_5 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, таким чином прийнявши спадщину. При цьому спадщину після померлого ОСОБА_5 прийняв ОСОБА_6.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки норми Цивільного Кодексу Української СРСР 1963 року не передбачали наявність таких спадкоємців як племінники, з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 до органів нотаріату не звертався, а спадщину після смерті батька позивача прийняв брат позивача - ОСОБА_6.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, п.5 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-81, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області 01.12.1995р., зареєстрований за адресою: с.Заїківка Білокуракинського району Луганської області.

Представник позивача: ОСОБА_3, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю від 19.04.2000р. № 580, адреса: АДРЕСА_2.

Відповідач: Білокуракинська селищна рада, , місцезнаходження за адресою: пл.Шевченка 4 смт. Білокуракине Луганської області.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко