328/2276/18
03.12.2018
03 грудня 2018 року м.Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленко П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Токмак в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В порушення умов Договору відповідач 1 свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 06.07.2018 виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 6798,89 доларів США, що складається з: 6182,89 доларів США суми заборгованості за кредитом та процентам (за весь період), 616,00 доларів США суми трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам (за весь період); та 25 607,59 грн., що складається з: 15 709,00 грн. сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період); 1599,69 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період), 8298,90 грн. сума інфляційних витрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період).
Представник позивача посилаючись на положення Кредитного договору та Договору поруки укладених з відповідачами, а також на норми ст.ст.525, 526, 610, 611, 624, 625, 628, 629, 1050 ЦК України просить суд ухвалити рішення про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 6798,89 доларів США, та 25 607,59 грн., що складається з: 15 709,00 грн. сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період), 1599,69 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період), 8298,90 грн. сума інфляційних витрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період). А також стягнути з відповідачів витрати позивача по сплаті судового збору.
Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 04 вересня 2018 відкрито провадження у справі.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі на розгляд справи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлялися відповідно до ст.128 ЦПК України, відзив на позов не надали, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п.п.1.1, 1.2 Кредитного договору, Банк надав Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 16 211,49 дол. США терміном по 25.09.2015 включно, на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів.
Відповідно до п.1.5 Кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлювалась у розмірі 7,7 % річних.
Згідно з п.3.1.1 кредитного договору, позичальник зобовязався погашати кредит рівними частками в сумі 193,00 доларів США щомісячно в строк (термін) до 10 числа включно кожного календарного місяця, починаючи з місяця, наступного за звітним шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку.
Зазначений договір власноручно підписаний ОСОБА_2
Позивач свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові ОСОБА_2 кредит в розмірі, обумовленому сторонами, що підтверджено матеріалами справи.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України.
В ст.625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення.
За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.
Крім того, щодо суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, яка на думку позивача становить 15 709 гривень, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 (які діяли на момент укладання кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення договору, тощо).
Оскільки позивач, встановивши в п.п.1.5.1 кредитного договору супутню виплату позичальника за обслуговування кредиту, не зазначив, які саме послуги за вказану оплату надаються відповідачу, встановлення щомісячної оплати за обслуговування кредиту є незаконним. Вказані обставини узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-174цс16.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
У пункті 4.1 укладеного сторонами договору поруки зазначено, що цей договір діє до повного погашення заборгованості за кредитним договором.
Згідно з пунктом 4.3 договору поруки, договір припиняється припиненням дії Кредитного договору, а також у випадках передбачених Цивільним Кодексом України та Господарським кодексом України.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).
Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).
З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 4.1 договору поруки) про його дію до повного погашення заборгованості за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частинні першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.
Разом із тим позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.
Якщо порука припинилася (у тому числі й на підставі непред'явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що право кредитора на пред'явлення вимоги до поручителя та обов'язок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобов'язання припинилися.
Отже, непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.
За таких обставин у банка виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 26.09.2015 і протягом наступних шести місяців.
Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
У справі, яка розглядається, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що боржник зобов'язався повернути кредит у строк не пізніше 25 вересня 2015 року, а оскільки банк з позовом у серпні 2018 року, тобто із пропуском зазначеного в частині четвертій статті 559 ЦК України шестимісячного строку, тому є підстави для відмови в позові в частині стягнення заборгованості за кредитом з поручителя як солідарного боржника, у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.
Таким чином, строк для предявлення вимоги до поручителя, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, минув.
На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмови в позові в частині стягнення заборгованості за кредитом з поручителя як солідарного боржника, у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2694,57 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» судовий збір у розмірі 2694,57 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.
Заочне може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги з урахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: