Справа № 466/4186/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

секретаря с/з ОСОБА_1

справа №466/4186/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

30.05.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та просить суд розірвати шлюб, який 22.10.2011 року зареєстрований між ОСОБА_2, 16.12.1991р.н. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3173. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбні відносини припинилися, подружніх стосунків не підтримують, а тому просить розірвати шлюб.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у шлюбі у них народився син ОСОБА_4 06.12.2013 року, яка проживає разом з нею. Упродовж 2016 року сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що фактично призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з того часу. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, спроби знайти спільну мову та дійти порозуміння не досягнуті. Просить розірвати шлюб, а також зазначити про залишення без змін прізвища «Ільчишин», на яке змінила дівоче прізвище ( Влах ) під час державної реєстрації шлюбу.

Ухвалою від 31.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 02.07.18.

Позивач, ОСОБА_2, разом з позовною заявою про розірвання шлюбу, просила слухати справу за її відсутності.

Відповідач подав до суду клопотання, що дана заява відповідає його дійсній волі та після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини. Позивач та відповідач дійшли спільної згоди щодо подальшого проживання дитини з позивачем, а також щодо участі відповідача у забезпеченні умов життя дитини та про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини.

Учасники до суду не прибули.

За ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав та мотивів.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб, 22.10.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, 16.12.1991р.н., актовий запис №3173.

У шлюбі у них народився син ОСОБА_4 06.12.2013 року, що стверджується копією свідоцтва про народження, яке долучено до матеріалів справи.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин з 2016 року. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю, виховання дитини. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не відбулося.

З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що мають істотне значення.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-281 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, 16.12.1991р.н. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований 22.10.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3173.

Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище ОСОБА_3.

Позивач: ОСОБА_2, 16.12.1991р.н., ІПН, зареєстр. ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач: ОСОБА_3, 07.11.1989р.н., ІПН, зареєстр. ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складений 02.07.2018 року.

Суддя ОСОБА_6