У х в а л а

25 січня 2018 року

м. Київ

справа № 757/18693/13-ц

провадження № 61-2381 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю.В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Імексбанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Слободянюк С. В., Мазурик О. Ф., Левенця Б. Б., у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (надалі - ПАТ «Імексбанк») про стягнення заборгованості.

Позовну заяву мотивовано тим, що наявність заборгованості ПАТ «Імексбанк» перед ОСОБА_4 за договором вкладу в розмірі 566 895, 58 доларів США встановлено рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2012 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року у складі судді: Батрин О. В., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 січня 2014 року у складі колегії суддів: Нежури В. А., Соколової В. В. Усика Г. І., позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_4 566 895,58 доларів США та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2014 року у складі колегії суддів: Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Лесько А. О., Хопти С. Ф., Черненко В. А., рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 січня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2014 року у складі судді: Мельник А. В., позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_4 566 895,58 доларів США та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року у складі колегії суддів: Кабанченко О. А., Рубан С. М., Желепи О. В., рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2014 року змінено в частині розміру заборгованості, що підлягає стягненню з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_4, шляхом зменшення її до 14 395,58 доларів США, та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року у складі колегії суддів: Кузнєцова В. О., Ізмайлової Т. Л., Мартинюка В. І., Мостової Г. І., Наумчука М. І., рішення апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року у складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Заришняк Г. М., Мараєвої Н. Є., рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2014 року змінено в частині розміру заборгованості, що підлягає стягненню з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_4, шляхом зменшення до 24 395,58 доларів США. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року у складі колегії суддів: Ткачука О. С., Висоцької В. С., Кафідової О. В., Колодійчука В. М., Фаловської І. М., рішення апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Слободянюк С. В., Мазурик О. Ф., Левенця Б. Б., рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що постановою правління Національного Банку України від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 року № 105 «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку» (надалі - Постанова НБУ № 330), термін ліквідації 27 травня 2015 року - 26 травня 2018 року. На час ухвалення рішення апеляційним судом м. Києва від 04 листопада 2015 року діяла Постанова НБУ № 330, а відповідно до частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року, ОСОБА_4, посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позову не звернув уваги на те, що тимчасову адміністрацію було введено в ПАТ «Імексбанк» з 27 січня 2015 року, відповідно до постанови Національного Банку України від 26 січня 2015 року № 50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», а рішення Печерського районного суду м. Києва про задоволення позову ОСОБА_4 ухвалено 07 липня 2014 року, тому до нього не можуть бути застосовані норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які для ПАТ «Імексбанк» почали діяти 27 січня 2015 року.

У частині шостій статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Крім того, вимоги стосовно окремих підписів контролера, касира, бухгалтера та відбитку штампу каси на квитанціях Інструкція Національного Банку України ні будь-який інший нормативний чи внутрішній документ ПАТ «Імексбанк» не містить.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року призначити до судового розгляду.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник