Провадження № 2/337/32/2018
ЄУН № 337/1353/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Коваленко В.С.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засідання в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016 року за її адміністративним позовом до ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, визнано протиправною відмову ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя у проведенні перерахунку пенсії за віком звязку із підвищенням з 01.09.2015 року прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, зобовязано ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя провести перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01.09.2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії не може бути нижчим прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Судове рішення набрало законної сили 25.07.2016 року. Таким чином судом були визнано протиправними дії ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, що свідчить про вину пенсійного органу у несвоєчасній виплаті пенсії у розмірі, встановленому законом, тобто виплата пенсії з порушенням встановленого строку відбулася з причин, що не залежати від волі позивача. Як встановлено постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, згідно довідки УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя від 16.11.2016 року № 4916 на виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.09.2015 року та нараховано доплату в загальному розмірі 1905 грн., яка виплачена 21.10.2016 року, тобто майже через 3 місяці після набрання постановою суду законної сили. 20.09.2016 року вона звернулася до ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя із письмовою заявою з проханням повідомити чи була нарахована та виплачена компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням відповідачем строків виплати пенсії за постановою суду від 01.06.2016 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та провести виплати сум компенсації втрати частини доходів пенси у зв'язку з порушенням ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі строків їх виплати відповідно до Закону у разі не проведення таких дій. Листом від 04.10.2016 року № 192/Д-9 ОСОБА_5 повідомило, що виплати компенсації за втрату частини доходів не проводилися та відмовило у нарахуванні та виплаті компенсації за втрату частини доходів на тій підставі, що за весь час перебування на обліку у відповідача отримувала всі нараховані суми пенсії вчасно згідно із графіком виплати пенсії без жодних затримок згідно норм чинного законодавства. Вказані обставини встановлені постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року. Вважаючи протиправними дії та рішення відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати, 20.10.2016 року, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року, зміненою постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати. Зобовязано ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови суду від 01.06.2016 року за період з 01.09.2015 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 21.10.2016 року; подати суду звіт про виконання судового рішення. У березні 2017 року ОСОБА_5 виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року, була виплачена компенсація у розмірі 126 грн. 89 коп. разом з основним розміром пенсії у сумі 1247 грн., загальною сумою 1373 грн. 89 коп. Через протиправні дії ОСОБА_5 вона тривалий час щомісячно недоотримувала належні пенсійні виплати та компенсацію втрати частини доходів. Вказані протиправні дії носили систематичний характер та тривали більше ніж півтора роки: з 01.09.2015 року по березень 2017 року. Процес судового оскарження мною вказаних протиправних дій ОСОБА_5 тривав більше 9 місяців, що завдало моральних страждань. Протиправними систематичними діями ОСОБА_5 було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у погіршенні здоровя через переживання, які були викликані неможливістю тривалий час отримати пенсію на рівні прожиткового мінімуму, встановленого законом, зявилися приступи головного болю, почав різко підвищуватися тиск, постійно був пригнічений настрій. Так, на даний час перебуває під медичним наглядом із діагнозом ДДУХ (дегенеративно-дистрофічне ураження хребта) шийногрудного відділу хребта та отримує відповідне лікування. Також я почала часто дратуватися, що призводило до погіршення відносин з рідними, а також оточуючими людьми. Завдана моральна шкода також полягає у моральних стражданнях та переживаннях у звязку з порушенням конституційних прав та гарантій щодо отримання гарантованих законом виплат, а саме належного пенсійного забезпечення, необхідності відстоювати в судах своє право. Протиправні дії ОСОБА_5 завдали моральної шкоди, яка полягала у перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачання додаткових зусиль на відновлення мого порушеного конституційного права на належний рівень пенсійного забезпечення та порушеного права на отримання компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням ОСОБА_5 строків виплати пенсії. Зазначені протиправні дії вимагали додаткових моральних і матеріальних зусиль для звернення до суду із позовами до ОСОБА_5, у звязку із цим тривалий час зазнавала душевних хвилювань. Просить суд стягнути з Державної казначейської служби України 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку, а також витрати на правову допомогу.

Ухвалою від 24.05.2017 року відкрито провадження по справі.

13.06.2017 року до суду від відповідача Державної казначейської служби України надійшли заперечення на позов, у яких вказано, що Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавало, то відповідно до вимог Конституції України, ЦК України, та інших актів законодавства Казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших субєктів. Стягнення коштів з органів Казначейства є необґрунтованим і таким, що не відповідає встановленому законом способу захисту порушеного права. Позивач повинен був обґрунтувати, чим підтверджується факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, а також матеріальної шкоди, збитків, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вказані вимоги позивачем не виконані. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову до Казначейства у повному обсязі.

26.06.2017 року до суду від відповідача ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя надійшли заперечення на позов, у яких вказано, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 р., позов ОСОБА_2 задоволено частково та зобовязано здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів за період з 01.09.2016 р. по день фактичної виплати пенсії, а саме по 21.10.2016 р. також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління витрати на правову допомогу у сумі 1935,75 грн. Постанова, яка не набрала законної сили, отримана управлінням 29.11.2016 р. та 02.12.2016 р. через Хортицький районний суд м. Запоріжжя, подана апеляційна скарга. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 р. апеляційну скаргу управління - задоволено частково: виключено абзац п'ятий резолютивної частини - стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління витрати на правову допомогу у сумі 1 935,75 грн. В іншій частині постанову суду від 21.11.2016р залишити без змін. До управління постанова ДААС від 31.01.2017 р. разом з супровідним листом від 10.02.2017 р. надійшла 20.02.2017 р., та спеціалістами управління здійснено розрахунок компенсації за період з 01.09.2015 р. по 21.10.2016 р. і надіслано на адресу позивача повідомлення від 27.02.2017 № 2111/05 про нарахування компенсації, яка виплачена у березні 2017 р. До позову надано лікарняну довідку с DS: шейногрудного отдела позвоночника (остеохондроз). Зазначений діагноз ніяк повязаний з моральними стражданнями позивача, він може бути викликаний на підставі фізичних навантажень і не повязаний з нервовими розладами. У звязку з тим, що інших медичних довідок ОСОБА_2 до своєї позовної заяви про відшкодування моральної шкоди не надано про погіршення її здоровя через переживання нібито внаслідок неможливості тривалий час отримати пенсію у вигляді - як нею зазначено приступами головного болю, підвищення тиску, пригніченого настрою, дратування, що призвели до погіршення відносин з рідними та з огляду на зазначене управління не вважає, що управлінням завдано ОСОБА_2 моральної шкоди так як управлінням дотримувались усі відповідно до законодавства строки. Позивачем не подано суду жодних доказів які б підтверджували наявність обов'язкових елементів складу цивільного правопорушення. В своїй позовній заяві позивач фактично ніяк не зазначає в чому саме виявлена завдана йому моральна шкода. В цей складний для країни час, у багатьох поганий настрій через фінансову кризу та військові дії на сході України. Може, в позивача важкий характер та він погано переносить складнощі, або робота напружена, або погані відносини з дружиною та дітьми. Всі ці обставини упущені позивачем та потребують ретельного дослідження. Більш того, позивачем упущений той факт, що певні довідки надавалися представником позивача безпосередньо під час судового засідання. Під час прийняття скасованого рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_5 не знало та не могло знати про наявність цих документів. Тобто позивач своїми діями привів до появи спору про призначення йому пенсії. Таким чином, позивачем не доведений факт понесення ним душевних страждань, а лише перелічені обставини які могли їх призвести. Просить у позові відмовити.

Ухвалою суду від 25.07.2017 року, за клопотанням позивача, замінено первісного відповідача ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя на Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

14.08.2017 року позивач уточнила позовні вимоги, збільшивши суму відшкодування моральної шкоди до 15000 грн., вказавши, що за її заявою органи поліції внесли відомості до ЄРДР про незаконні дії службових осіб УПФУ.

04.09.2017 року до суду від відповідача Державної казначейської служби України надійшли заперечення на позов.

Ухвалою від 11.09.2017 року судом зупинене провадження по справі, яке відновлено 08.12.2017 року.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2018 року, ухвалено розгляд справи, проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(викликом) сторін.

16.01.2018 року, від відповідача ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя надійшов відзив на позов.

02.02.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому містилось клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 12.02.2018 року продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові, письмових поясненнях. Також пояснила, що моральна шкода полягає в тому, що відповідач відмовлявся виплачувати їй пенсію у розмірі передбаченому законом, вона постійно зверталась до відповідача та по суті випрошувала пенсію, відповідач також не виконував і те, що присудив суд, через це вона відчувала приниження. Пояснила, що захворювання остеохондрозом не повязане з діями відповідача.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, проти позову заперечує з мотивів викладених у запереченнях.

Представник Державної казначейської служби України у судове засідання не зявився.

Враховуючи позицію сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника Державної казначейської служби України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, позивача, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, визнано протиправною відмову ОСОБА_5 пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя у проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_2 у зв'язку із підвищенням з 01 вересня 2015 року прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, і зобов'язано ОСОБА_5 пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя провести перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01 вересня 2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016 року, постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, залишеною без змін.

Дії та рішення УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_2в у проведенні перерахунку пенсії за віком у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність судовим рішенням були визнані протиправними виходячи з аналізу норми ч.2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є імперативною, та свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму, та у звязку з чим було зобовязано ОСОБА_5 поновити порушені права позивача, так як ОСОБА_5 порушило гарантовані Конституцією України права позивачки на належний рівень пенсійного забезпечення, який є значно нижчим ніж встановлено законом, що є неправомірним.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року визнано протиправною відмову ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо нарахування та виплати ОСОБА_2компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати, і зобов'язано ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована їй на підставі постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016р., за період з 01.09.2015 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 21.10.2016р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року, постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року було змінено у частині стягнення витрат на правову допомогу, в іншій частині постанову залишено без змін.

Судовими інстанціями констатовано, що дії та рішення УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_2в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну виплату частини пенсії, вчинені не на підставі, не в межах повноважень, та не у спосіб, які передбачені Законами, не відповідають вимогам ст.19 Конституції України, такі дії є незаконними, необґрунтованими, і визнані неправомірними.

Після ухвалення постанов, якими визнані неправомірні дії УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя, відбулись зміни у структурі пенсійного фонду, згідно з якими УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя разом із УПФУ у Дніпровському районі м. Запоріжжя були обєднані та створено Правобережне обєднане УПФУ в м. Запоріжжі.

Статтею 56 Конституції України, визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до тексту та висновків постанов Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, і від 21.11.2016 року, судом встановлено, що ОСОБА_2, 11.02.2016 року звертаючись до ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Хортицькому м. Запоріжжя із письмовою заявою від 01.02.2016 року про перерахунок пенсії, у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму, а також 20.09.2016 року з письмовою заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року, діяла у межах, та у спосіб визначений законом, але внаслідок неправомірної відмови пенсійного фонду вона була змушена майже рік доводити ці обставини, що по суті і є неправомірними діями УПФУ, який порушив вимоги діючого законодавства, щодо перерахунок пенсії, та компенсації втрати частини доходів

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Так, відповідно до ч.2 ст.1167, ст. 1173 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір моральної шкоди визначається судом залежно від обставин, передбачених ч.3 ст.23 ЦК України.

Суд враховує глибину та тривалість душевних страждань позивача, а саме те, що, вона набувши право на перерахунок пенсії, та компенсацію, на протязі тривалого часу була обмежена в її отриманні, змушена була неодноразово звертатися до суду за захистом своїх законних прав, витрачати на це час та кошти на оплату правової допомоги.

На переконання суджу це призвело до суттєвої зміни звичного укладу життя позивача та її родини, необхідності докладання додаткових зусиль для організації та поновлення своїх прав, так викликали у позивача психоемоційний дискомфорт, спричинили душевні переживання та страждання.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам.

За матеріалами справи встановлено, що надана позивачкою довідка від 11.04.2017 року про перебування під медичним наглядом із діагнозом дегенеративно-дистрофічне ураження хребта, шийногрудного відділу хребта, не доводять, що внаслідок неправомірних дій відповідача у неї стався цей розлад здоровя, що також підтвердила позивачка у судовому засіданні.

Так, як розмір завданої моральної шкоди має бути співмірним ступеню і тривалості моральних страждань, враховуючи наведені обставини, принцип розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Витрати на правову допомогу підтверджені договором про надання правової допомоги №1/01/04/2016 від 06.04.2016р., додатковою угодою від 06.03.2017 року, розрахунком розміру компенсації витрат на правову допомогу, актами здавання-приймання юридичних послуг за договором про надання правової допомоги №1/01/04/2016, платіжними дорученнями про перерахуванням певних сум позивачем на рахунок особи, яка надає правову допомогу, які суд вважає належними і допустимими доказами, і задовольняє пропорційно задоволеним позовним вимогам, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 11, 12, 82, 89, 137, 141, 263, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, 69097, АДРЕСА_1) на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку грошову суму у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, 69097, АДРЕСА_1), витрати на правову допомогу у розмірі 721(сімсот двадцять одна)грн. 92 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області, протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 26.06.2018 року.

Суддя: