Справа №443/1472/17
Провадження №2/443/431/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2018 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Дроховичі в особі ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

позивач ОСОБА_1, звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті її діда - ОСОБА_3, який помер 02 січня 2005 року, право на земельну частку (пай) розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яке він успадкував за законом після смерті своєї дружини-Верес ОСОБА_4, яка померла 18 серпня 2003 року та на яку вона мала право на підставі Сертифіката на право на земельну частку(пай) серія ЛВ №0153688, який виданий на підставі розпорядження Жидачівської РДА Львівської області від 15 жовтня 1996 року №659. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 18 серпня 2003 року померла її баба-ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої, серед іншого входить право на земельну частку (пай) розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі сертифіката на земельну частку(пай) серія ЛВ №0153688, який виданий на підставі розпорядження Жидачівської РДА Львівської області від 15 жовтня 1996 року №659.За життя спадкоємець склала заповіт в її користь, а відтак спадкування повинно відбуватись за заповітом. Однак вона після смерті ОСОБА_5 не прийняла спадщини, а її успадкував, як спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_3- чоловік спадкодавця. 02 січня 2005 року помер її дідо ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого майна, входить право на вищевказану земельну ділянку(пай), яке він успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_5 На випадок своєї смерті покійний склав заповіт, відповідно до якого належне майно заповів їй. Відтак, вона, як єдиний спадкоємець, що виявив бажання отримати свідоцтво про право на спадщину, яку вона, будучи неповнолітньою прийняла, звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте отримала відмову у видачі такого, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, а тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району Львівської області ОСОБА_6 подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності представника ради, оскільки позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 18 серпня 2003 року, в с.Дроховичі, Жидачівського району, Львівської області померла ОСОБА_5, про що 19 серпня 2003 року складено відповідний актовий запис №37 та Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 19 серпня 2003 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №305803 (арк. справи 11).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК УРСР в редакції 1963 року. Окрім цього, при вирішенні вказаного судового спору також слід керуватися нормами ЦК України 2004 року, оскільки спадкування спадкового майна має місце після прийняття нового Цивільного Кодексу України.

Спадщина відкрилася в цей же день, 18 серпня 2003 року, відповідно до вимог статті 525 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин).

Судом встановлено, що спадщина померлої складається із земельної частки (паю) площею розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі Сертифіката на право на земельну частку(пай) серія ЛВ №0153688, який виданий на підставі розпорядження Жидачівської РДА Львівської області від 15 жовтня 1996 року №659 ( арк. справи 16).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 524 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до статті 534 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 25 листопада 1997 року, вбачається, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: "все моє майно, яке б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати мені на день моєї смерті, і на що я за законом матиму право заповідаю ОСОБА_1". Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований. Вказаний факт додатково підтверджується долученою до матеріалів справи інформаційною довідкою зі спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) та довідкою № 296, яка видана виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району Львівської області від 22 березня 2017 року. Також з вказаної довідки вбачається, що її чоловік-Верес М.І.,ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_3 до дня смерті і на день смерті дружини ( арк. справи 12-14).

За вищевказаних обставинах, відповідно до норм статей 549 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв ОСОБА_3, оскільки у зв'язку з неприйняттям спадщини ОСОБА_8, як спадкоємцем, за заповітом, він, як спадкоємець першої черги за законом, вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто до нього перейшло право на земельну частку (пай) розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі сертифіката на земельну частку(пай) серія ЛВ №0153688, який виданий на підставі розпорядження Жидачівської РДА Львівської області від 15 жовтня 1996 року №659. У судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 02 січня 2005 року, в с. Дроховичі Жидачівського району Львівської області, помер ОСОБА_3, про що 04 січня 2005 року складено відповідний актовий запис №1 та 27 квітня 2017 року Жидачівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, повторно видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №465161(арк.справи 18).

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що спадщина померлого складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі сертифіката на земельну частку(пай) серія ЛВ №0153688, який виданий Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області 28 жовня 1996 року.

З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 25 листопада 1997 року, вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: "все моє майно, яке б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати мені на день моєї смерті, і на що я за законом матиму право заповідаю ОСОБА_1". Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований. Вказаний факт додатково підтверджується долученою до матеріалів справи інформаційною довідкою зі спадкового реєстру(заповіти/ спадкові договори) та довідкою № 297, яка видана виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району Львівської області від 22 березня 2017 року ( арк. справи 19-20).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня особи важаються такими, що прийняли спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З долученої до матеріалів справи довідки, яка видана виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району Львівської області від 23 березня 2017 року за вих. №297, вбачається, що до дня смерті і на день смерті ОСОБА_3 разом з ним ніхто не був зареєстрований (арк. справи 21). Факт, що позивача ОСОБА_1 слід вважати такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про її народження серії І- СГ №484502, з якого вбачається, що на момент відкриття спадщини вона була неповнолітньою (арк. справи 8).

Разом з тим, згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №261/02-31 від 01 грудня 2018 року, яка видана завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою Львівської області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її діда - ОСОБА_3, який помер 02 січня 2005 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належав дружині ОСОБА_5, яка померла 18.08.2003 року ( арк. справи 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва", встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно із ст.ст. 81,126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право на спадкове майно(земельну частку(пай), в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані у справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, позов є обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда - ОСОБА_3, який помер 02 січня 2005 року, право на земельну частку (пай) розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яке він успадкував за законом після смерті своєї дружини - ОСОБА_5, яка померла 18 серпня 2003 року та на яку вона мала право на підставі Сертифіката на право на земельну частку(пай) серія ЛВ №0153688, який виданий на підставі розпорядження Жидачівської РДА Львівської області від 15 жовтня 1996 року №659. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія КС № 504455. Відповідач: територіальна громада села Дроховичі в особі ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району Львівської області, місце знаходження: 81750, м.Ходорів, вул. Грушевського, 38, Жидачівського району, Львівської області,код ЄДРПОУ: 26269449

Суддя З.М.Коліщук