Справа № 344/9990/17
Провадження № 2/344/1189/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року однією сімєю з 2009 року до 05.09.2015 року; визнання права власності на 1/2 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року однією сімєю з 2009 року до 05.09.2015 року; визнання права власності на 1/2 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_4 був власником квартири АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1993 року. 08.11.2011 року ОСОБА_5 помер. ОСОБА_6 Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2011 року спадкоємцем по 1/2 частині вказаного майна ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08.11.2011 року, є його сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 Спадщина складається з двохкімнатної квартири №3 по вул. К.Данила (вул.Фрунзе), 14 в м.Івано-Франківську, загальною площею 39,70 кв.м., житловою площею 25,70 кв.м. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири видане ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири ОСОБА_7 ще не видане, оскільки він не звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Той факт, що ОСОБА_7 не вчиняв дій, визначених ч.3 ст.1268 ЦК України, тобто на час смерті спадкодавця не проживав разом із останнім, підтверджується Довідкою від 29.10.2013 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5 (Російська Федерація), вул. 1.Московська, 28 кв. 13. ОСОБА_7 помер 09.05.2013 року. Таким чином, ОСОБА_7 не прийняв спадщини після смерті ОСОБА_5 Вказані обставини свідчать про прийняття всієї спадщини ОСОБА_5 його сином ОСОБА_3 Однак, не зважаючи на те, що ОСОБА_3 набув право власності на всю вказану квартиру, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2011 року, ОСОБА_3 зареєстрував право власності лише на 1/2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1. 31.07.2012 року ОСОБА_3 подарував позивачці 1/2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 згідно Договору дарування 1/2 частини квартири від 31.07.2012 року. ОСОБА_3 помер 05.09.2015 року, після смерті якого у склад спадщини, в числі іншого, увійшло право власності на 1/2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1. Позивачка є дочкою ОСОБА_8. ОСОБА_8 була дочкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10. ОСОБА_11, яка померла 05.02.2012 року, була дружиною ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Таким чином, мати позивачки ОСОБА_8 була рідною сестрою ОСОБА_11, відтак позивачка є племінницею ОСОБА_3 без кровного споріднення. А тому, позивачка не є спадкоємцем пятої черги спадкування після смерті ОСОБА_3. Проте, позивачка з 2009 року до дня смерті ОСОБА_3 постійно проживала разом із сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_11, оскільки останні в силу свого похилого віку постійно хворіли та потребували стороннього догляду, який забезпечувала позивачка і, коли відїжджала по особистих справах до м.Львова, залишала грошові кошти ОСОБА_12, яка проживала по сусідству та деякий час, за відсутності позивачки, допомагала доглядати ОСОБА_11 та ОСОБА_3 Таким чином, позивачка є спадкоємцем четвертої черги спадкування після смерті ОСОБА_3, оскільки до спадкоємців четветрої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязні спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, педчерки та інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. Таким чином, безсумнівним є факт того, що позивачка проживала однією сімєю із ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року. Спадкоємці попередніх черг, які б претендували на спадкове майно ОСОБА_3 - відсутні. У позасудовому порядку при встановленні факту проживання позивачки із ОСОБА_3, здійснення позивачкою спадкування майнових прав спадкодавця, не представляється можливим, оскільки ОСОБА_3 не зареєстрував свого права власності на майно, що є предметом спору у цій справі. Просить встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року однією сімєю з 2009 року до 05.09.2015 року; визнати за нею право власності на 1/2 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_13 заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив задоволити в повному обсязі (а.с. 58).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради при винесенні рішення поклалась на розсуд суду (а.с. 59).

Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2012 року, виданого державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_14, зареєстровано в реєстрі за №2-893, спадкоємцем зазначеного у цьму свідоцтві майна ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08.11.2011 року, є його син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/2 частини, та його син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає в м.Шуя (Російська Федерація) АДРЕСА_3, на 1/2 частини. Спадщина, на яку в указаних частинах видано це свідоцтво, складається з двохкімнатної квартири №3 по вул. К.Данила (вул.Фрунзе), 14 в м.Івано-Франківську житловою площею 25,70 кв.м., загальною площею 39,70 кв.м. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири видане ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири ОСОБА_7 ще не видано (а.с. 15).

ОСОБА_6 копії свідоцтва про смерть серії І-НМ №214031 від 07.09.2015 року ОСОБА_3 05.09.2015 року помер у віці 61 року, про що складено відповідний актовий запис за №1429 (а.с. 22).

ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 без кровного споріднення, що підтверджується копіями: свідоцтва про народження ОСОБА_15 ІІ-СТ №405077 від 27.05.1977 року, свідоцтва про народження Серії ЛТ №679463 від 13.10.1954 року, свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_15 І-НМ №106215 від 27.01.2012 року, свідоцтва про смерть ОСОБА_16 І-НМ №140903 від 07.02.2012 року, свідоцтва про народження ОСОБА_15 І-НА №612423 від 31.03.2005 року (а.с. 10, 31, 33, 34, 35).

ОСОБА_6 відповіді Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області від 18.05.2018 року №6113/Ш/04/06/18 розглянуто звернення з приводу надання інформації щодо проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 та, зі слів сусідів встановлено, що у 2009 році вона виїхала з вищевказаної адреси у звязку із доглядом за її дядьком (а.с. 60).

Як вбачається з письмового пояснення свідка ОСОБА_12, вона стверджує, що сімю ОСОБА_3 знає з 1972 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_11 померли, їх похованням займалася ОСОБА_1, яка з 2009 року постійно проживала з ОСОБА_3 та ОСОБА_11 у їх квартирі АДРЕСА_4, вела спільне господарство, оплачувала комунальні послуги, утримувала квартиру в належному стані, забезпечувала всім необхідним для їх існування, здійснювала постійний догляд за ними. Після смерті родини ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ОСОБА_17 займалась їх похованням, виготовленням памятників, та залишилась проживати у даній квартирі. Інших осіб, які б доглядали за сімєю Сідориних, окрім ОСОБА_17, не було (а.с. 65).

ОСОБА_6 письмового пояснення свідка ОСОБА_8, вона стверджує, що покійний ОСОБА_3 є чоловіком її покійної рідної сестри ОСОБА_11, її донька ОСОБА_1 з 2008 року постійно проживала разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_11 у квартирі АДРЕСА_4 після смерті їх єдиного сина ОСОБА_15, який помер 25.03.2007 року. Після смерті ОСОБА_11 ОСОБА_3 поїхав разом з ОСОБА_1 до Львова, де вирішив нотаріально оформити договір дарування 1/2 частини даної квартири. Усі наступні роки, ОСОБА_1 проживала і допомагала ОСОБА_3, вела господарство, контролювала здоровя, оплачувала комунальні послуги, після смерті займалась похованням та організацією поминок. До сьогоднішнього дня проживає у вказаній квартирі (а.с. 66).

ОСОБА_6 до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки - складають сім'ю.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_6 ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_6 ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_6 ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, визначає ч.1 ст. 316 згаданого кодексу.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного роживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Всі наведені докази та покази заявниці, свідків вказують на підтвердження факту, що ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року, на час відкриття спадщини постійно проживав з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сімєю з 2009 року. А тому, суд приходить до висновку, що вимога заявниці пропро встановлення факту проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року однією сімєю з 2009 року до 05.09.2015 року, є підставною та обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Що стосується позовної вимоги про визнання права власності на 1/2 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1, то суд вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступного.

ОСОБА_6 копії свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1993 року, виданого Агенством з приватизації державного житлового фонду згідно з рішенням МВК від 14.07.1993 року №280, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 39,7 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2012 року, виданого державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_14, зареєстровано в реєстрі за №2-893, ОСОБА_6 про Державну реєстрацію прав ОКП ОСОБА_2 обласне бюро технічної інвентаризації від 06.07.2012 року №34743130 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с. 15, 18).

31.07.2012 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією Договору дарування 1/2 частини квартири від 31.07.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_18, зареєстровано в реєстрі за №193 (а.с. 11-14).

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2012 року, виданого державним нотаріусом Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_14, зареєстровано в реєстрі за №2-893 свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_19 ще не видано (а.с. 15).

ОСОБА_6 довідки ВАТ ТНХ м.Шуя від 29.10.2013 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, до дня смерті був зареєстрований за адресою: Російська Федерація, Іванівська обл, АДРЕСА_7. Знятий з реєстрації 16.05.2013 року на підставі свідоцтва про смерть І-ФО №851863 (а.с. 30).

ОСОБА_6 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.11.2013 року №35886050 від 26.11.2013 року ОСОБА_7 помер 29.05.2013 року (а.с. 24).

Відповідно до ч.1ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Ч.1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 на час смерті спадкодавця ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08.11.2011 року, не проживав з останнім, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, та вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5. А отже ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги спадкування, вважається таким що прийняв спадщину в повному обсязі після смерті ОСОБА_5.

ОСОБА_6 ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи те, що, як було встановлено в судовому засіданні, позивачка проживала однією сімєю більше пяти років із спадкодавцем ОСОБА_3, а тому є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після його смерті, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання права власності на 1/2 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1, підлягає до задоволення.

На підставі ст.124 Конституції України, ст.ст. 1216-1218, 1258, 1261, 1264, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.3 СК України, Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року №7, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 315, 318, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року однією сімєю з 2009 року до 05.09.2015 року; визнання права власності на 1/2 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1 задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, із ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року, однією сімєю, на час відкриття спадщини, більше пяти років, а саме: з 2009 року до 05.09.2015 року включно.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, право власності на 1/2 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 05.09.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 25.06.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.