АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 лютого 2018 року

м. Харків

справа № 644/3888/16-ц

провадження № 22-ц/790/732/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бровченка І.О.,

Бурлаки І.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

представник позивача - Сафір Ф.О.

відповідач ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на повторне заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2017 року, головуючого першої інстанції судді Глібко О.В. по справі № 644/3888/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_3 21.12.2012 року отримав кредит у розмірі 23000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'яжу із чим утворилась заборгованість у розмірі 45993,39 грн., яка складається з: 21189,86 грн. - заборгованість за кредитом; 22037,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2166,35 - штраф (процентова складова), а також судовий у розмірі 1378,00 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, яка складається: 21189,86 грн. - заборгованість за кредитом; 22037,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2166,35 грн. - штраф (процентна складова), а всього у розмірі 45993,39 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1378,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити та ухвалити нову суму.

Посилається на те, що він просив ПАТ КБ «ПриватБанк» про відстрочку платежу та про нарахування штрафних санкцій, проте у встановлений законом строк, банк не надав відповіді на це повідомлення та продовжує нараховувати штрафні санкції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з виниклої заборгованості відповідача, яка підлягає стягненню.

Судова колегія погоджується з таким висновком частково.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору б/№ від 21.12.2012 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 23000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають ним нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти.

Відповідачем узяті на себе зобов'язання не виконувалися й не виконуються на теперішній час. У результаті невиконання умов кредитного договору станом на 29.02.2016 року відповідач має заборгованість - 45993,39 грн., яка складається з наступного:

- 21189,86 грн. - заборгованість за кредитом;

- 22037,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 2166,35 грн. - штраф (процентна складова).

Анкетою-заявою на отримання кредиту підтверджено, що позичальник ознайомлений з наявними формами кредитування, умовами отримання та користування кредитом, тарифами банку та проінформований про переваги та недоліки вказаної кредитної схеми (а.с. 8).

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

ОСОБА_3 погодився з умовами кредитного договору, скріпив його своїм підписом та вчинив дії на виконання їх умов, отримавши від банку суму кредиту яку повинен повернути банку на умовах, визначених у кредитному договорі.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Розрахунком, наданим ПАТ КБ «ПриватБанк», визначено, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 21.12.2012 року становить 45993,39 грн., яка складається з: 21189,86 грн. - заборгованість за кредитом; 22037,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2166,35 - штраф (процентова складова).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, то вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_3, штрафу, а саме: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2166,35грн. - штраф (процентна складова), що зазначені у розрахунку як складові заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а норми матеріального права застосовані неправильно, оскаржуване рішення підлягає зміні згідно приписів п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Повторне заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2017 рокузмінити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНО КПП: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 грудня 2012 року у загальному розмірі 43327,04 грн., яка складається з: 21189,86 грн. - заборгованість за кредитом; 22037,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.02.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.О. Бровченко

І.В. Бурлака