Номер справи 623/3652/18
Номер провадження 2/623/1191/2018
РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С. В.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадженняв місті Ізюмі цивільну справу № 623/3652/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження приватною власністю, шляхом визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

17.10.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження приватною власністю, шляхом визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням, в якій зазначила, що на підставі договору дарування від 02.12.2003 року оформленого в Державній нотаріальній конторі м. Ізюм Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1053, їй належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Ізюм, Харківська область, вул.. Олекси Довбуша буд. № 3-А. Відповідач по справі ОСОБА_3 її колишній чоловік, шлюб з котрим розірвано в 2000 році. ОСОБА_3 зареєстрований в її будинку з 29.03.2007 року, про що свідчить відповідний запис в домовій книзі на житловий будинок в м. Ізюм вул. Олекси Довбуша будинок 3-А. Відповідач зареєстрований в належному їй будинку за вказаною адресою, але не мешкає в ньому без поважних причин з 2000 року. На цей час їй відомо місце його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач в добровільному порядку змінив місце проживання на вищезазначене, речі котрі б належали ОСОБА_3 особисто в її будинку відсутні. Відповідач в добровільному порядку не виписується з належного їй житлового приміщення, не бажає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Факт не проживання відповідача з 2000 року за вищевказаною адресою підтверджується довідкою з місця проживання.

Просить суд усунути перешкоди у праві користування та розпорядження приватною власністю ОСОБА_2,шляхом визнання відповідача ОСОБА_3, таким що втратив право користування житлового будинком, що розташований за адресою: м. Ізюм, Харківська область, вул.. Олекси Довбуша будинок 3-А.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, хоча позовна заява з доданими матеріалами йому була направлена на адресу місця проживання та реєстрації: Харківська область, м. Ізюм, вул. Олекси Довбуша буд. 3-А , АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 09 листопада 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до договору дарування від 02 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1-1053 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2760409 від 06.02.2004 року позивачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вулиця Олекса Довбуша буд. 3-А . (а.с. 7,8)

Відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у вказаному житловому будинку з 29.03.2007 року. (а.с. 10)

Згідно акту Голови квартального комітету № 15 ОСОБА_5 від 10 жовтня 2018 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 не мешкає за адресою: м. Ізюм, вул. О. Довбуша буд. 3-А більше 8 років. (а.с. 16)

Згідно заочного рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 квітня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. (а. с. 17)

Оскільки житловий будинок по вул. Олекси Довбуша буд. 3-А в м. Ізюм Харківської області належить позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, до правовідносин, що виникли між сторонами у звязку з користування цим житлом, зокрема, при розгляді спору щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідач втратив в установленому законом порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням так як з 2000 року по день розгляду справи у суді в будинку не проживає.

Відповідач порушує права позивача тим, що не знявся з реєстрації як такий, що не проживає і не користується жилим приміщенням.

В звязку з тим, що відповідачем ОСОБА_3 не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в сумі 704, 80 гривень залишити за позивачем відповідно до заяви.

Керуючись ст. ст.10, 11,12,13,19, 77,141, 258,263, 268, 273,274, 354 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: 64305, Харківська область, м. Ізюм, вул. Олекси Довбуша будинок 3-А таким що втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку за адресою: Україна, Харківська область, м. Ізюм, вулиця Олекси Довбуша будинок 3-А.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Д. Бєссонова