Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа №553/3244/14-ц

провадження №61-19762св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

представник позивача - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 06 березня 2017 року у складі судді

ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство ПАТ «Альфа Банк» (ПАТ «Альфа Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 545 093,22 грн, з яких: за кредитом - 195817,68 грн; по відсотках - 136851,86 грн; пеня за останній рік - 1 212 423,68 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 8 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився позивач та26 грудня 2016 року подав апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19 січня 2017 року була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам, визначеним ЦПК України, а саме - подана з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, питання про його поновлення з наведенням поважних причин його пропуску заявником не ставиться.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 6 березня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Альфа-Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 8 вересня 2016 року - відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що під час проголошення рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року представник ПАТ «Альфа-Банк» не був присутнім. Копію рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року позивач ПАТ «Альфа-Банк» отримав 07 листопада 2016 року. Доводи заявника на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку не є поважними.

Згідно висновків апеляційного суду, залишення апеляційної скарги без руху та повернення її апелянту ухвалами апеляційного суду Полтавської області не є поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року, оскільки ухвала апеляційного суду Полтавської області суду від 12 грудня 2016 року про повернення апеляційної скарги не скасована та є чинною, а тому реалізація апелянтом свого права на оскарження судового рішення з недотриманням вимог процесуального законодавства, що призвело до повернення апеляційної скарги, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлену судом апеляційної інстанції ухвалу з передачею питання про відкриття апеляційного провадження до цього ж суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки обставинам, на які банк посилався в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, у зв'язку із чим безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Інші учасники судового процесу не скористалися своїм правом подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо її вимог і змісту до Верховного Суду не подали.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21 квітня 2018 року дана цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19 січня 2017 року апеляційна скарга ПАТ «Альфа-Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року була залишена без руху, надано строк для усунення недоліків протягом 30 днів з моменту отримання копії ухвали, а саме: подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих підстав для його поновлення.

30 січня 2017 року ПАТ «Альфа-Банк» подало апеляційному суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку мотивувало тим, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції вже подавалася позивачем, але була залишена без руху і в подальшому повернута у зв'язку з несплатою судового збору. Згідно частини п'ятої статті 121 ЦПК України 2004 року та частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги. Станом на 21 грудня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» сплачено судовий збір в повному обсязі, що, на його думку є підставою для поновлення процесуального строку.

Так, ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року апеляційну скаргу було повернуто у зв'язку з не усуненням недоліків, а саме - ненадання доказів про сплату судового збору. Дана ухвала отримана ПАТ «Альфа-Банк» 19 грудня 2016 року.

23 грудня 2016 року, фактично через чотири дні після отримання вказаної ухвали подано апеляційну скаргу разом з доказами сплати судового збору.

Частиною першою статті 73 ЦПК України 2004 року встановлено, що суд поновлює строк, за клопотанням сторони у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки обставинам, на які посилався заявник, як на поважні причини пропуску процесуального строку та виходив з того, що залишення апеляційної скарги без руху та повернення її апелянту ухвалами апеляційного суду не є поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року, оскільки реалізація апелянтом свого права на оскарження судового рішення з недотриманням вимог процесуального законодавства, що призвело до повернення апеляційної скарги, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Разом з тим, судом не враховано, що вперше з апеляційною скаргою заявник звернувся в межах строку на апеляційне оскарження та після отримання ухвали про її повернення подав апеляційну скаргу оплачену судовим збором.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України у редакції Кодексу на час постановлення оскаржуваної ухвали, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Суд апеляційної інстанції зазначене не врахував, зіслався на пропуск позивачем строку на апеляційне оскарження, що фактично пов'язано із несвоєчасним усуненням недоліків апеляційної скарги, поданої своєчасно, що призвело до обмеження реалізації права заявника на апеляційне оскарження судового рішення та позбавляє доступу до суду.

За викладених обставин ухвала апеляційного суду не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 06 березня 2017 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанціїдля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І. М. Фаловська