Справа № 710/1281/17
Провадження № 4-с/710/1/18
УХВАЛА

14.05.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретарів судового засідання - Кавун Т.О., Цяпкало Г.П.,

скаржника ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2,

державного виконавця - Лисенка М.А.,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

представника ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5, заінтересовані особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, державне підприємство «СЕТАМ» про визнання звіту про незалежну оцінку майна недійсним,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_1, в якій скаржник просить визнати недійсним та скасувати звіт про незалежну оцінку 1/2 частини нежитлової будівлі магазину за №DVS 170929-01 від 29.09.2017, складений суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3

Свою скаргу скаржник мотивує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (державний виконавець: Лисенко М.А.) знаходиться зведене виконавче провадження №54725601, яке об'єднує в себе виконавчі листи, видані Шполянським районним судом Черкаської області, про стягнення із скаржника на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ПАТ «КБ «Надра», боргу в сумі близько 500 000 грн. Починаючи із 2012 року об'єднані у зведене виконавчі провадження перебували на виконані у ВДВС Шполянського РУЮ (в подальшому реорганізовано у Шполянський РВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області), і лише 14.08.2017 заступником начальника ГТУЮ з питань виконавчої служби - начальником УДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_6 було прийнято постанову, якою вказані виконавчі провадження були передані на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.Постановою від 18.09.2017 на виконання постанови заступника начальника ГТУЮ з питань виконавчої служби - начальника УДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_6 від 14.08.2017 про передачу матеріалів виконавчих проваджень, було призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 для визначення ринкової вартості 1/2 частини нежитлової будівлі магазину в м. Шпола по вул. Соборна (Леніна), 24. Вважаючи вказані вище постанови протиправними скаржником 27.09.2017 було подано скаргу, в порядку ст.383 ЦПК України, до Шполянського районного суду. Ухвалою суду від 28.09.2017 було прийнято до розгляду скаргу та одночасно зупинено стягнення за виконавчими листами №2-476 від 07.09.2012 та №2/710/335/2013 від 02.08.2013. Не зважаючи на вказані вище обставини, державним виконавцем Лисенком М.А. продовжуватись вчинятись дії, направлені на реалізацію нерухомого майна боржника, що в наслідку і привело до того, що 14.11.2017 скаржник отримав поштою висновок про ринкову вартість майна. В зв'язку із тим ринкова вартість належного скаржнику нерухомого майна, зазначена у висновку, є заниженою, скаржник 16.11.2017 у приміщенні Відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області ознайомився із повним звітом ФОП ОСОБА_3 за №DVS170929-01 від 29.09.2017, який був отриманий вказаним відділом ДВС 01.11.2017. Скаржник вважає, що вказаний звіт є недійсним з огляду на наступне.ФОП ОСОБА_3 не було оглянуто із середини об'єкт дослідження, оскільки до звіту не додано жодної фотографії належної скаржникові частини нежитлового приміщення, з якого наочно було б видно стан і вигляд будівлі із середини. До звіту додано лише декілька фото зовнішнього вигляду будівлі, чого недостатньо для належно проведеної оцінки. Поряд з тим, оцінювач у п.2.1 розділу 2 та в розділі 3 звіту зазначив неправдиву інформацію про те, що ним особисто відвідано та виконано усі процедури пов'язані із візуальним обстеженням, вибірковими обмірами, замірами. Звіт про оцінку майна не містить відповідних пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання оцінки у зв'язку з неможливістю особистого огляду об'єкта оцінки. Крім того недійсність звіту полягає і в тому, що для оцінки об'єкту нерухомості та визначення його ринкової вартості було взято порівняльний підхід. Для порівняння виділено 4 «аналогічних об'єкти», що знаходяться в інших населених пунктах (м. Жашків, м. Корсунь-Шевченківський та в Уманському районі). Інформація про вказані об'єкти була взята із інтернет ресурсу OLX.UA. Однак вибір вказаних об'єктів оцінювачем був невдалим і не об'єктивно відтворює ситуацію на ринку нерухомості щодо відповідного об'єкту нерухомості. Такий висновок скаржник зробив з огляду на те, що оцінювачем було взято як джерело інформації лише один ресурс. Будь-які інші джерела не були враховані взагалі, наприклад інтернет ресурс DOM.RIA.UA, обласна газета оголошень «От и До» та її електронний варіант, а також інші друковані засоби масової інформації, в яких містяться відповідні оголошення.Ніби то «аналогічні об'єкти нерухомості» не можна вважати такими. Адже, якщо поглянути на два перших фото, які містяться на стр. 13 звіту, то слід дійти висновку, що вони не є капітальними, а швидше за все є малими архітектурними формами, є одноповерховими, не є навіть подібними за площею приміщень, внутрішнім оздобленням тощо. А зазначені оцінювачем, як аналогічні об'єкти нерухомості, фото яких розмішені на арк. 14 звіту, також не відповідають критерію подібного майна, оскільки магазин в Уманському районі навіть із зовнішнього свого вигляду підтверджує той факт, що побудований він іще в минулому столітті, за часів СРСР, поряд із ним відсутня будь-яка інфраструктура, а тому інвестиційна його привабливість не може бути визнана аналогічною об'єкту нерухомості, який належить скаржнику. Магазин під №4, розташований у м. Корсунь-Шевченківському, також не може бути аналогічним у визначені ринкової вартості нерухомого майна скаржника. Адже знову ж таки рік його побудови не є навіть і близько аналогічним побудові об'єкту оцінки, із змісту оголошення не можна зробити висновок, що параметри цього об'єкту є аналогічними об'єкту в м. Шпола, а також його ціна у понад 2 рази більша, аніж визначена оцінювачем ринкова ціна належної скаржникові частини нежитлового приміщення. З огляду на викладені вище обставини скаржник вважає, що оцінювачем в основу звіту визначення ринкової вартості об'єкту оцінки за допомогою порівняльного підходу покладено аналогічні об'єкти нерухомості, які не відповідають визначенню подібного майна, яке наведено у п. З Національного стандарту № 1. Також із таблиці розрахунків, яка міститься на арк.15 звіту, за допомогою якої оцінювач визначає ринкову вартість 1 кв.м. нежитлового приміщення, належного скаржникові, чомусь робиться поправка на торг, сукупні поправочні коефіцієнти тощо. Однак, звернення стягнення на нерухоме майно у порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості є примусовим, тобто не є результатом домовленості сторін. Тому, застосовані оцінювачем поправки, в тому числі знижка у вигляді торгу, не узгоджується із правилами щодо оцінки арештованого у межах виконавчого провадження майна.Також недійсність звіту полягає і в тому, що оцінювачем крім порівняльного підходу було проаналізовано у звіті і дохідний підхід (стр. 17-21), однак жодного слова у про те, чому розмір вартості об'єкту нерухомості, отриманий внаслідок даного підходу (а це на 87 000 грн. більше) не визначений як ринкова вартість, оцінювачем не надається. З огляду на викладене вище скаржник вважає обґрунтованими свої твердження про недійсність звіту ФОП ОСОБА_3 за №DVS170929-1 від 29.09.2017, а тому просить суд його скасувати.

Скаржник та його представник в судове засідання зявилися та підтримали вимоги скарги.

Представник відділу примусового виконання УДВС ГУЮ в Черкаській області в судове засідання зявились, проти задоволення скарги заперечував, мотивуючи тим, що всі дії державною виконавчою службою вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 та її представник в судове засідання зявилась, проти задоволення скарги заперечувала, мотивуючи тим, що звіт виконаний відповідно до вимог законодавства.

Представник державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не зявився, надав пояснення, згідно якого проти задоволення скарги заперечували, мотивуючи тим, що діяли відповідно до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (зі змінами). Перевірка документів на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. Так, 06.12.2017 були призначені електронні торги з реалізації лоту, а саме 1/2 частини нежитлової будівлі магазину, загальною площею 533,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Шпола, вул. Соборна (Леніна), 24. Однак, на підставі ухвали Шполянського районногосуду Черкаської області від 24.11.2017 по справі № 710/1281/17 торги було зупинено.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 24.11.2017 скаргу ОСОБА_1 до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5, фізичної особи підприємця ОСОБА_3, державного підприємства «СЕТАМ» про скасування звіту про оцінку майна прийнято до розгляду.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 25.04.2018 вирішено судове засідання по справі за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5, заінтересовані особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, державне підприємство «СЕТАМ» про визнання звіту про незалежну оцінку майна недійсним, провести в режимі відеоконференції.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що вимоги скаржника не підлягають до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з постановою про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні серії ЗВП №54725601 від 18.09.2017, виданою державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5, ОСОБА_3 було призначено експертом, субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання зведеного виконавчого провадження №54725601 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь юридичних та фізичних осіб (а.с.21).

23.09.2017 ФОП ОСОБА_3 було складено звіт № DVS170929-01 про незалежну оцінку Ѕ частини нежитлової будівлі-магазину загальною площею 533,2 кв.м., за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Соборна (Леніна), 24. Вартість зазначеної будівлі визначена у розмірі 602 550,00 грн. (а.с.4-16).

28.09.2017 Шполянським районним судом Черкаської області було винесено ухвалу про прийняття скарги ОСОБА_1 до заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5, про визнання неправомірними рішень субєктів оскарження до розгляду, якою зупинено стягнення за виконавчими листами №2-476 від 07.09.2012 та 2/710/335/2013 від 02.08.2013 (а.с.22-23).

Вказаний звіт було відправлено скаржникові 09.11.2017 (а.с.20).

Відповідно до заявки щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів №9480 від 08.11.2017 14.06.2016 було накладено арешт на майно ОСОБА_1, а саме на Ѕ частину нежитлової будівлі-магазину, вартістю 602 550,00 грн. (а.с.17).

Правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України регулюються Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Інструкцією з організації проведення примусового виконання рішення, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав".

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до ст. 1 Закону України«Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Відповідно до ч. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 9 цього Закону методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення ( національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

У відповідності до ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Статтею 11 цього Закону визначено, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади оцінки.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності:

- укладення договору на проведення оцінки;

- ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки;

- ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;

- вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування;

- узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів;

- складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки;

- доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Оскільки предметом оцінки є магазин, загальнодоступний заклад, тому твердження скаржника про те що він не був присутній при обстеженні магазину оцінювача спростовується не лише необмеженим доступом до магазину, а також даними звіту, згідно якого містяться відомості про опис підлоги магазину (а.с.8 зворотня частина, або аркуш 9 звіту).

Згідно п.52 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав". Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Тому суд вважає, що твердження скаржника щодо зобовязання оцінювача описувати в звіті всі інформаційні джерела не ґрунтується на нормах Національного стандарту №1.

Також в судовому засіданні встановлено, що оцінка магазину здійснювалась за порівняльним підходом Розділ 9 звіту, так і дохідний підхід Розділ 10 звіту та в подальшому були узгодженні результати оцінки Розділ 11 звіту.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим.

Отже, з аналізу даної статті випливає, що законодавець встановлює два способи проведення процедури рецензування звіту:

- на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна,

- а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності та проведення рецензування звіту в обов'язковому порядку (якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування).

Особами, на вимогу яких може проводиться рецензування звіту по даній справі є стягувачі ПАТ КБ «Надра», ПАТ КБ «Приватбанк», ВДВС Шполянського РУЮ, ВАТ «ОСОБА_7 Аваль», ОСОБА_8, боржник ОСОБА_1, державний виконавець, який призначав оцінку майна ОСОБА_5 та оцінювач ОСОБА_3

Таким чином, скаржник ОСОБА_1, підпадає під категорію осіб, які можуть самостійно звернутися до суб'єкта оціночної діяльності із вимогою про проведення рецензування майна в позасудовому порядку.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Доказів, які б свідчили, що скаржник звертався із запитом до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, щодо проведення рецензування, до суду не надано.

Аналогічні вимоги до рецензування звіту про оцінку майна визначено в п.п. 62, 63 Постанови від 10 вересня 2003 р. № 1440 Про затвердження Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав". Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"( 2658-14 ) мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (далі - рецензенти).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Згідно ч.3. ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що діями державного виконавця державного виконавця Відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області Лисенка М.А. та оцінювачем ОСОБА_3 не порушено права, законні інтереси скаржника, а тому в задоволенні поданої скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 57 Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 3, 9, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»,п. 27 ст. 353, ст.ст. 354, 447-453 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала в повному обсязі е складена 18.05.2018.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_9