Постанова

Іменем України

06 березня 2018 року

м. Київ

справа № 756/8031/16-ц

провадження № 61- 4014 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), ЖуравельВ. І., Коротуна В. М., Крата В. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Дарницький районний суд м. Києва,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у складі судді Українець Л.Д.,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до Дарницького районного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто у зв'язку з тим, що в установлений строк ОСОБА_4 не усунув недолік позовної заяви, а саме, не сплатив судовий збір.

18 серпня 2016 року ОСОБА_4 подав до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвалою від 01 вересня 2016 року дану скаргу судом залишено без руху в зв'язку з її неналежним оформленням, невідповідністю вимогам до процесуальних документів, неприпустимістю її змісту та недотриманням норм суспільної моралі, надано строк для усунення зазначених недоліків.

В установлений судом строк ОСОБА_4 недоліки даної скарги не усунув.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто скаржнику.

10 жовтня 2016 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом порушено норми процесуального права.

20 жовтня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в даній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року справу за позовом ОСОБА_4 до Дарницького районного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди призначено до судового розгляду.

Статтею 338 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу XIII ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

26 січня 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційної скарги.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є, зокрема, порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

Встановлено, що 18 серпня 2016 року ОСОБА_4 подав до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року. Апеляційна скарга містить нецензурну лексику, образи та погрозу вбивством, висловлені на адресу судді Оболонського районного суду м. Києва у зв'язку зі службовою діяльністю судді, а також висловлювання, які дискредитують статус даного суду зокрема та судової системи в цілому.

Частиною другою статті 295 ЦПК України в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, визначено вичерпний перелік складових апеляційної скарги, серед яких не передбачено можливості викладення в ній особистого ставлення до судді, до інших учасників процесу чи до суду.

За Конституцією України кожна особа та громадянин, реалізуючи свої права та законні інтереси, повинні утримуватися від зловживання ними та завдання шкоди правам і законним інтересам інших осіб. Будь-яке право конкретної особи не є безмежним, воно може бути обмежено її ж обов'язками або правами та обов'язками інших осіб.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не оформлена належним чином, не відповідає вимогам до процесуальних документів, є неприпустимою щодо її змісту, норм суспільної моралі та не може бути прийнята до розгляду судом.

З метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.

Суди в своїй діяльності дотримуються національних та міжнародних норм, стандартів та принципів здійснення правосуддя з метою підвищення ступеня довіри суспільства до органів судової влади та суміжних правових інститутів (положення Стратегії реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015-2020 роки, схваленої Указом Президента України від 20 травня 2015 року № 276/2015).

Аналогічні висновки висловлені, зокрема, і в рішеннях Європейського суду з прав людини (Zugic v. Croatia, no. 3699/08, § 45; Ceylan v. Turkey, no. 23556/94, § 49; Skalka v. Poland, no. 43425/98, § 34; Prager and Oberschlick v. Austria, no. 15974/90, § 34).

З огляду на викладене, прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 без усунення наявних неприпустимих змістових її недоліків мало би наслідком зниження довіри суспільства до судової системи взагалі та до конкретних суддів зокрема.

Оскільки ОСОБА_4 не усунув зазначені апеляційним судом недоліки апеляційної скарги, суд з дотриманням положень статті 121 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи, обґрунтовано вирішив питання про визнання апеляційної скарги неподаною та повернув її. Такі дії суду не можуть вважатися порушенням прав та законних інтересів учасників процесу.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що апеляційним судом при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 допущені порушення норм процесуального права.

Передбачених статтею 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

М.Є. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат