Справа № 214/2903/18
2/214/1960/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 червня 2018 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретар судового засідання Бєлікова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/2903/18
за позовною заявою ОСОБА_1
про визнання майна спільною сумісною власністю, визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку у майні, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 08.05.2018 року, в якій просив суд: визнати спільною сумісною власністю його та ОСОБА_2 як подружжя квартиру АДРЕСА_1; визначити частки співвласників у вказаній квартирі, які є рівними та становлять по 1/2 частині за кожним з них; визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування предявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що 23.12.1995 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, в подальшому розірваний за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2017 року, яке набрало законної сили 14.03.2017 року. В 2007 році вони придбали квартиру АДРЕСА_1. За попередньо досягнутою між ними домовленістю, титульним власником квартири в правовстановлюючих документах було зазначено ОСОБА_2 Оскільки нерухоме майно придбано ними в період перебування в шлюбних стосунках, вказані обставини визначають статус майна як спільної сумісної власності із рівністю їх часток з огляду на порядок володіння та користування житловим приміщенням, який склався між ними в період сумісного проживання в шлюбі в цій квартирі. У звязку з погіршенням стосунків між ним та ОСОБА_2, особливо після розірвання шлюбу, остання почала чинити йому перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні належною йому часткою в квартирі. Оскільки їх частки не виділені, що виключає можливість реєстрації права власності на половину спірного майна за ним задля забезпечення можливості його реалізації, позивач вимушений звернутися до суду з позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи предявлені вимоги. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у тому числі шляхом публікації оголошення на сайті суду, в судове засідання повторно не зявилася, відзив на позовну заяву не подала.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача ОСОБА_2, її повторну неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-
23.12.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а/з № 1166.
Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2017 року, яке набрало законної сили 14.03.2017 року (справа №214/5266/16-ц) шлюб між сторонами розірвано.
В період перебування сторін в шлюбі ними набуто у власність нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу серії ВКВ № 569489, №598490 від 27.11.2007 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №6447. Покупцем за договором купівлі-продажу квартири була ОСОБА_2 (а.с.11-13).
Право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_2 КП «Криворізьке БТІ» ДОР запис №506 в книзі 215П-506, реєстраційний номер 13993987 від 04.12.2007 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №16909667 від 04.12.2007 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.05.2018 року (а.с.14, 22-23).
Згідно технічної документації на нерухоме майно (а.с.15-17), квартира АДРЕСА_1 розташована на ІІІ поверсі 5-поверхового будинку має загальну площу 65,73 кв.м., житлову площу 39,30 кв.м. та складається з 3-х кімнат: І кімната житловою площею 17,40 кв.м., ІІ 12,60 кв.м., ІІІ 9,30 кв.м., а також кухні площею 8,80 кв.м., ванної кімнати 2,60 кв.м., вбиральні 1,20 кв.м., коридору 10,60 кв.м., вбудованої шафи 1,10 кв.м., обладнана лоджією 2,13 кв.м.
Вирішуючи спір про поділ майна подружжя, а саме вищевказаної квартири, суд враховує набуття її відповідачем у власність у 2007 році, у звязку з чим застосуванню підлягають положення діючого СК України від 10.01.2002 року, який набрав чинності 01.01.2004 року (із змінами та доповненнями), що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 04.11.2015 року у справі № 6-1662цс15.
Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст.60 СК України.
Так, відповідно до ст.60 СК України, яка встановлює презумпцію віднесення майна до спільної сумісної власності подружжя, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
При цьому, порядок розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки, що є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя, а в разі неподільності присудження одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними, або реалізації через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки, що регламентовано ст.71 СК України.
Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, враховуючи доведеність обставин придбання спірної квартири в період перебування сторін в офіційно зареєстрованому шлюбі, будь-якої домовленості між співвласниками нерухомого майна щодо його поділу з відступленням від рівності часток судом не встановлено, тому суд приходить до висновку, що частки кожного із співвласників у цій квартирі є рівними та становлять по 1/2 за кожним.
Викладене приводить суд до висновку про те, що право власності на спірну квартиру має бути визнано за кожною стороною по 1/2 її частині. За даних обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 704,80 грн.
Право власності на спірне нерухоме майно підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з метою офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, ч.2 ст.247, ст.ст.258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355, п. 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку у майні задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 65,73 кв.м., житловою площею 39,30 кв.м.
Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 є рівними та становлять по 1/2 частині за кожним.
Визнати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,73 кв.м., житловою площею 39,30 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Право власності на нерухоме майно на підставі рішення суду підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом.
Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» в частині стягнення судових витрат.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 Крим.
Рішення суду складено та підписано 25.06.2018 року.

Суддя О.І. Євтушенко