Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2643/17

Провадження № 2-о/126/5/2018

"27" лютого 2018 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в помер родич батька заявниці - ОСОБА_2, який проживав в АДРЕСА_1. Він проживав поруч із її батьками та не мав власної сім'ї. Так як окрім ОСОБА_1, у її батьків були інші діти та їх сім'я перебувала у важкому матеріальному становищі, ОСОБА_2, як тільки заявниці виповнилося 7 років забрав її до себе та з серпня 1999 року вони проживали разом.

ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважала своїм дідусем, він зібрав її до першого класу, придбав одяг та усе шкільне приладдя, водив до школи та повністю оплачував її утримання. Вони з ним разом порались по господарству та часто її батьки, будучи вдячними за її утримання, допомагали йому виконувати городні роботи.

Однак, у ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер та батьки заявниці змушені були оплатити витрати по його похованню та забрати дочку до себе. До цього часу заявниця вважає померлого своїм дідусем та відвідує могилу ОСОБА_2

Відповідно до ст.531 ЦК УРСР (ред.1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_2 є право на земельну частку (пай), окрім ОСОБА_1 інших спадкоємців у померлого немає.

Тому, будучи єдиним спадкоємцем на майно спадкодавця та маючи намір оформити спадщину, вона звернулась з відповідними документами до нотаріуса. Однак, їй було роз'яснено, що підтвердити факт перебування на утриманні у ОСОБА_2, та як наслідок, віднести до числа спадкоємців можливо виключно в судовому порядку.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт перебування її - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання ОСОБА_2 з 04.08.1999 року по день смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Заявниця ОСОБА_1, до початку розгляду справи по суті, надала на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи - Лісниченський сільський голова Світайло О.Г. також надав на адресу суду, письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що дана заява надійшла до суду 28.09.2017 року, ухвалою суду від 29.09.2017 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду відповідно до вимог ЦПК України в редакції станом на день відкриття провадження.

В подальшому у зв'язку з неявкою представника заінтересованої особи, розгляд справи було відкладено на 19.02.2018 року.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бершадь Вінницької області у віці 45 років помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Лісниченською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно.

З 4.08.1999 року та до дня смерті ОСОБА_2 проживав однією сім'єю із ОСОБА_1, якою опікувався, як родич її батька. Остання спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки була малолітньою, перебувала на його утриманні, що підтверджується довідкою Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 731 від 12.09.2017 року.

Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В заяві заявниця ставить питання про встановлення факту перебування її на утриманні ОСОБА_2, з метою реалізації своїх прав на спадкування майна останнього, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини, встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", чинної на час відкриття спадщини, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні.

При вирішенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України (ЦК)) не менше одного року.

Те, що ОСОБА_1 була непрацездатною (малолітньою) на день смерті ОСОБА_2 та перебувала на його утриманні не менше одного року до дня смерті останнього підтверджується довідкою Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 731 від 12.09.2017 року.

Здобуті у справі докази вказують, що станом на день смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1, будучи непрацездатною малолітньою особою, перебувала на утриманні свого родича не менше одного року, відтак набула права на спадкування в розумінні положень ст.531 ЦК УРСР.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення, зміна її майнових прав. Іншого порядку встановлення таких прав не передбачено чинним законодавством. Встановлення цього факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право заявника.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 316, 318, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала на утриманні ОСОБА_2 з 04.08.1999 року по день смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Губко