Справа № 297/621/18
21 травня 2018 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом Берегівської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_2 про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з бабою ОСОБА_4 та дідом ОСОБА_5 та перебуває на їх повному утриманні. Мати дитини ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, протягом трьох років ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини, матеріально її не підтримує, не турбується про стан здоров'я, фізичний і духовний розвиток.
З огляду на вищезазначене, позивач звернувся до суду і просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі по 1000 гривень щомісячно і до її повноліття.
Представник позивача Берегівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає змінений позов задовольнити, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).
На даний час малолітня ОСОБА_3 проживає разом з бабою ОСОБА_4 та дідом ОСОБА_5 та перебуває на їх повному утриманні та вихованні, мати долею дитини не цікавиться (а.с. 12).
Відповідач протягом трьох років ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини, жодного разу не відвідувала дитину, ніяким чином не піклуються про неї, матеріально не підтримує, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Берегівської районної державної адміністрації ради, вважається за доцільне в інтересах дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітньої доньки.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Таким чином, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню, матеріальному забезпеченню своєї малолітньої доньки, тому її необхідно позбавити батьківських прав.
Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може проводитися судом за наявності заяви платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Оскільки доходи відповідача не є регулярними, носять мінливий характер, то стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини повинно проводитися у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
При вирішенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан сторін, а саме те, що відповідач має працездатний вік. А тому, із урахуванням середньомісячної заробітної плати по району та розміру прожиткового мінімуму на дитину, суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі по 1000 гривень щомісячно, так як виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, постійного зростання цін на споживчі товари і послуги, така сума є найбільш наближено достатньою для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
При цьому, оскільки позивачка пред'явила позов 30.10.2017 року, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред'явленні позову щодо вимоги про позбавлення батьківських прав був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..
На підставі наведеного та керуючись 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-284, 367 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 182, 184 СК України, Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканку АДРЕСА_1, батьківських прав у відношенні малолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одну тисячу) гривень щомісячно, починаючи з 28 березня 2018 року і до досягнення нею повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_1, в користь держави судовий збір в сумі 704 (шістсот сорок) гривню 80 копійок.
Копію рішення надіслати відділу РАЦСу Берегівського районного управління юстиції.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Ільтьо І. І.