СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/109/18
Провадження № 2/306/172/18
Рядок статзвіту № 48
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

30 березня 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі

головуючої - судді Тхір О.А.,

з участю секретаря Касинець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 (реєстрація місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до відповідача ОСОБА_2 (реєстрація місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04 серпня 2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №16. Від шлюбу у сторін народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а фактичні шлюбні відносини припинено. Сім`я існує формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та їх малолітній дитині, примирення між сторонами не можливе. Також зазначає, що дочка на даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, вихованням не займається. Оскільки відповідач працює, матеріально забезпечений, а тому просить шлюб, зареєстрований 04 серпня 2012 року, виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №16, між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвати, та стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, не зявились.

Позивач ОСОБА_1 подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення та розписки на імя ОСОБА_2,ніяких заяв чи клопотань, щодо розгляду справи суду не надав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Із свідоцтва про одруження, серії І-ФМ № 091660 від 04 серпня 2012 року, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2012 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 16.

Як встановлено з копії свідоцтва про народження серії І-ФМ № 301391 від 22 січня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 4, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки № 1954 від 12.10.2017 року виданої виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району, Закарпатської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані та проживанню за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 24 СК України установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення. Даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Разом з тим, у ч. 2 ст.51 Конституції України закріплено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Аліменти стягуються на корись того із батьків, з ким проживає дитина.

Матеріалами справи встановлено, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, а малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем окремо від відповідача та перебуває на її утриманні. За відсутності доказів протилежного та заперечень з боку відповідача, з обґрунтувань позовних вимог, встановлено, що відповідач офіційно не працює, та не має інших утриманців, будь-яких домовленостей щодо розміру аліментів, на даний час, між сторонами не досягнуто, а тому у позивача ОСОБА_1 виникло право на звернення з даним позовом до суду.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд, при визначені розміру та способу стягнення аліментів на дитину, враховує обставини, що передбачені ч. 1 ст.182 СК України, а також ч. 2 ст. 182 СК УКраїни, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача та який буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини складає 1000,00 грн.

Доказів на підтвердження обґрунтувань розміру аліментів, який заявлено позивачем в розмірі 1500 гривень та доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі, позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково, стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1000,00 грн. починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону, та шлюб між сторонами слід розірвати

З аналізу норм ч.ч. 1-3, 6 ст. 141 ЦПК України слідує, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При чому, якщо позов задоволено частково, сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки рішенням суду, позов в частині стягнення аліментів задоволено частково, а саме на 66,67 відсотків, а тому слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, тобто в розмірі 66,67 відсотків від 704,80 грн., що становить 489,89 грн., та стягнути на користь відповідача судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 273, 280, 282, 283, 288, 289 354, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем та жителем ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_1, (дошлюбне прізвище Мерзанич), ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою та жителькою с. Дусино, вул. Добровольців, 1, Свалявського району, Закарпатської області, зареєстрований 04 серпня 2012 року, виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 16, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Вайдич».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки та жительки с. Дусино, вул. Добровольців, 1, Свалявського району, Закарпатської області, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі - в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 гривні 80 копійок судових витрат (за оплату судового збору).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 489 (чотириста вісімдесят дев'ять ) грн. 89 коп.

В решті позову - відмовити

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку, визначеному ст. 284 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги через Свалявський районний суд в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення, відповідно до ст. 354 ЦПК України.

Головуюча:

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_4.А.Тхір

30.03.2018 року