Справа № 136/1548/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що є власником житлового будинку по вул. Лермонтова, 10 в м. Липовець Вінницької області, в якому з 29.10.2008 року зареєстровано місце проживання її колишнього зятя ОСОБА_2. В домоволодінні відповідач не проживає більше трьох років, у зв'язку з чим позивач вважає, що ОСОБА_2 втратив право на користування житлом. Оскільки відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, позивач вирішила звернутися до суду з вимогою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.

Відповідач до суду відзив не подав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, суд встановив, що ОСОБА_1В є власником житлового будинку по вул. Лермонтова, 10 в м. Липовець Вінницької області, що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння №12 від 26.03.1991 року (а.с. 4).

У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2, що підтверджується записом в домовій книзі (а.с. 6-8).

Відповідач являється колишнім зятем позивача, у зв'язку із чим останній був вселений до належного позивачу домоволодіння, яка як власник цього майна надала право відповідачу користуватись ним за проханням дочки, шлюб між яким припинено. На вимогу власника ОСОБА_2 відмовляється добровільно знятись з реєстрації у спірному домоволодінні, при цьому не користується будинком в якому зареєстрований з серпня 2017 року, підтвердженням чого є покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм ОСОБА_3 6 розділу ІІІ ЖК УРСР про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, а також положень статті 405 ЦК України.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 не користується будинком в якому зареєстрований понад один рік, його слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житлом, у зв'язку з чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ОСОБА_3 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Лермонтова, 10.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник