Справа № 444/2527/17
Провадження № 2/444/194/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району, треті особи : Четверта Львівська державна нотаріальна контора, Жовківська районна державна адміністрація про визнання права власності на частку спадкового майна бувшого колгоспного типу двору,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкового майна бувшого колгоспного типу двору, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03.08.2008 року помер її чоловік ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 147871 виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Львова.

Зазначає, що 10.05.2006 року в с. Гійче Жовківського району померла мати чоловіка ОСОБА_4, що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 054422. Мати проживала в будинку в с. Гійче по вул. Шевченка 30 Жовківського району. Господарство в якому проживала мати відносилося до колгоспного типу двору і право власності на майно двору в 1987 році було зареєстровано на імя голови двору ОСОБА_5 бабусю чоловіка, яка померла 24.02.2003 року. Членом двору була також родичка, ОСОБА_6, яка також померла 05.03.2008 року. Таке стверджено виписками з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради та листом Жовківського відділу РАЦС.

При житті мати склала заповіт, яким все належне їй майно вона заповіла своєму синові, а чоловікову позивача - ОСОБА_3 Заповіт посвідчено ОСОБА_2 сільською радою 27.03.2000 року. Такий не змінено і не скасовано. Після смерті матері чоловік прийняв спадщину частки в майні двору, але не оформив нотаріально і помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на день смерті частку в майні двору.

Крім цього зазначає, що рішенням виконкому ОСОБА_2 сільської ради № 48 від 31.10.2017 року проведено розподіл часток двору з яких за померлими ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 визначено право на частки в майні двору, а саме по 1/3 кожному. Тому її чоловік мав право на 1/3 частку в майні дворі, яка належала його матері. Однак в звязку із смертю матері та чоловіка не може зареєструвати право на спадкову частку.

Вказує, що крім того на імя матері чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_2 сільською радою видано сертифікат серії ЛВ № 072068 про її право на земельну частку пай площею 1.22 га , про що записано в книзі реєстрів сертифікатів № 235, на який мав право її чоловік як спадкоємець після смерті матері, а відповідно тепер і вона. Сертифікат видано матері на підставі рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради № 4 від 04.04.2000 року, що стверджено довідкою сільської ради № 1240 від 02.10.2017 року.

Крім цього вказує, що з приводу спадкування частки в майні двору вона звернулася до 4-ї Львівської державної нотаріальної контори, оскільки на день смерті чоловік був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в майні двору, оскільки на померлого матір та чоловіка не було зареєстровано частки в майні бувшого колгоспного типу двору, та розяснено про судовий порядок визнання права на спадкову частку.

Просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не з»явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак ОСОБА_2 сільською радою, 4 Львівською державною нотаріальною конторою повідомлено про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З копії свідоцтва про смерть 1-СГ № 054422 вбачається, що ОСОБА_4 померла 10.05.2006 року.

З виписки із погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради вбачається, що ОСОБА_4 проживала в будинку в с. Гійче по вул. Шевченка 30 Жовківського району. Дане господарство відносилося до колгоспного типу двору і право власності на майно двору в 1987 році було зареєстровано на імя голови двору ОСОБА_5, яка доводилася родичкою ОСОБА_3 та яка померла 24.02.2003 року. Членом двору була також родичка, ОСОБА_6, яка також померла 05.03.2008 року. Таке стверджено виписками з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради та листом Жовківського відділу РАЦС.

Про те, що позивачка є дружиною померлого ОСОБА_3І стверджено свідоцтвом про шлюб 1-СГ № 458832.

З матеріалів справи вбачається, що із спадкового реєстру 4-ї Львівської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадкова справа, однак постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину частки в майні двору в с. Гійче. Оскільки право власності на належну їй частку не було зареєстровано на його матір ОСОБА_4, а відповідно і померлий ОСОБА_3 не оформив своє право на спадщину і помер.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

З копії рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради № 48 від 31.10.2017 року, вбачається, що таким проведено розподіл часток двору яким за померлими ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 визначено право на частки в майні двору, а саме по 1/3 кожній. Отже мати ОСОБА_3 мала право на 1/3 частки, проживала в дворі станом на 30.06.1990 року, 15.04.1991 року до дня смерті, що стверджено виписками із погосподарських книг ОСОБА_2 сільської ради, а отже її син ОСОБА_3 також має право на належну померлій 1/3 частку в майні дворі

Судом встановлено, що при житті на ОСОБА_3 ОСОБА_2 сільською радою видано сертифікат серії ЛВ № 072068 про її право на земельну частку (пай) площею 1.22 га про що записано в книзі реєстрів сертифікатів № 235, на який мав право чоловік позивачки, як спадкоємець після смерті матері, а відповідно тепер і вона. Сертифікат видано матері на підставі рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради № 4 від 04.04.2000 року, що стверджено довідкою сільської ради №1240 від 02.10.2017 року. Наявність сертифікату в реєстрі стверджено і листом Держгеокадастру про його вартість.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що про те, що ОСОБА_4 все належне їй на день смерті майно і на все те на що вона матиме право вона заповіла ОСОБА_3. Про те, що він доводиться померлій сином стверджено свідоцтвом про його народження.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, позивачка є такою що прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3, який відповідно також прийняв спадщину після смерті своєї матері.

З копії техпаспорта виготовленого Червоноградським МБТІ, вбачається, що загальна площа будинку в с. Гійче по вул. Шевченка 30 Жовківського району становить - 67.8 кв.м, житлова - 39.5 кв.м, допоміжна - 28.3 кв.м з господарськими будівлями.

Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи чи оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Оскільки на спадкове майно після смерті членів двору не було проведено державної реєстрації після 2004 року, однак власності було зареєстровано в погосподарській книзі сільської ради, то на таке майно мають право їх спадкоємці.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах що не заборонено законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК Українивласник майна можепред»явитипозов про визнанняйого права власності.

Суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_4 набула права власності на частку в майні бувшого колгоспного типу двору, яке було зареєстровано на імя голови двору ОСОБА_5, а відтак спадкоємець за заповітом мав право на спадкування такого майна, а після його смерті і позивачка по справі.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність, допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те. що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 померлого 03.08.2008 року, ОСОБА_4 померлої 10.05.2006 року, а саме на 1/3 частки майна бувшого колгоспного типу двору в с. Гійче по вул. Шевченка 30, загальна площа якого - 67.8 кв.м, житлова - 39.5 кв.м., допоміжна - 28.3 кв.м. з господарськими будівлями.

Визнати право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) площею 1.22 г умовних кадастрових гектарів, який належав померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії ЛВ № 072068 на території ОСОБА_2 сільської ради Жоівківського району.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя : Мікула В. Є.