У х в а л а

02 травня 2018 року

м. Київ

справа № 758/2050/17

провадження № 61-13089 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Київській області та Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Білоцерківське управління Державної казначейської служби України у Київській області, приватне акціонерне товариство «РОСС», ОСОБА_3, про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів,

В с т а н о в и в:

1. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції Київської області (далі - ГТУЮ Київської області) про стягнення коштів передано для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

2. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03 листопада 2015 року у справі №911/2241/15 за позовом приватного підприємства «Мебльофф» до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Білоцерківський міський відділ ДВС ГТУЮ Київської області), державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України електронні торги від 23 лютого 2015 року визнано недійсними та скасовано акт про проведення електронних торгів від 10 березня 2015 року з причин недійсності звіту з оцінки майна від 14 липня 2014 року. Згідно цього акта переможцем торгів відповідно до протоколу від 23 лютого 2015 року №53211 був визнаний ОСОБА_2

3. 26 лютого 2015 року ОСОБА_2 здійснено розрахунок за придбаний на вищевказаних електронних торгах автомобіль Nissan Note в розмірі 113421,69 грн - грошові кошти перераховані Білоцерківському міському відділу ДВС ГТУЮ Київської області. Також ОСОБА_2 здійснено гарантійний внесок за участь у цих торгах на суму: 5969,56 грн на рахунок державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Передачу вказаного автомобіля ОСОБА_2 не здійснено у зв'язку з відсутністю транспортного засобу за вказаним у відповідному протоколі місцезнаходженням.

4. Ухвалами Дніпровського районного суду міста Києва від 22 червня 2017 року та 27 липня 2017 року державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області, ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «РОСС» залучені до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, а Білоцерківський міський відділ ДВС ГТУЮ Київської області у якості співвідповідача.

5. Після уточнення позовні вимоги ОСОБА_2 зводились до застосування наслідків недійсності вищезазначеного правочину та стягнення з Білоцерківського міського відділу міський відділ ДВС ГТУЮ Київської області грошових коштів у сумі 181007,85 грн, з яких: заборгованість за грошовим зобов'язанням - 119391,25 грн, втрати від інфляції - 53138,19 грн та три відсотки річних - 8 478,41 грн; стягнення з вказаного відповідача судового збору; визначення порядку виконання судового рішення шляхом безспірного списання коштів органами Державного казначейства України з бюджетного рахунку Головного територіального управління юстиції у Київській області, за яким здійснюється фінансування забезпечення діяльності Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ Київської області.

6. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково: вирішено застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 113421,69 грн та судовий збір у розмірі 1134,22 грн, всього суму 114 555,91 грн, у решті заявлених вимог відмовити.

7. 16 лютого 2017 року Білоцерківський міський відділ ДВС ГТУЮ Київської області надіслав до Верховного Суду засобами поштового зв'язку його касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 рокута постанову Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року.

8. В касаційній скарзі Білоцерківський міський відділ ДВС ГТУЮ Київської області просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

9. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 березня 2018 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

10. Дослідивши матеріали касаційної скарги Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ Київської області Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

11. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

12. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

13. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

14. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

15. Кінцева ціна позову у даній справі становить 113421,69 грн, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00*100=176 200,00 грн).

16. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

17. Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

18. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

19. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

20. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. Frаnce» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruаІla Gomez de la Torre v. Spain» (Брулья Гомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

21. З урахуванням вказаного, оскільки Білоцерківський міський відділ ДВС ГТУЮ Київської області подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

22. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 рокув справі за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Київській області та Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Білоцерківське управління Державної казначейської служби України у Київській області, приватне акціонерне товариство «РОСС», ОСОБА_3, про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк