Справа № 570/5319/18
Номер провадження 2/570/1692/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Дзюбишиної І.Ю.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження та в порядку заочного розгляду)цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 листопада 2016 року між позивачем, відповідачем та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_6, ОСОБА_5 було укладено договір міни № 244, за умовами якого позивач отримав у спільну часткову приватну власність житловий будинок № АДРЕСА_1. Таким чином, 08 листопада 2016 року право власності відповідача на вказаний житловий будинок припинено, і відповідно припинені і всі його права щодо користування даним приміщенням. Однак, відповідач, хоча і не проживає у вказаному житловому будинку, однак залишається там зареєстрований з 2016 року. Реєстрація відповідача у житловому будинку позивача обмежує його право власності та створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном. Вказує, що відповідач, не оплачує житлово-комунальні послуги, не користується будинком, та вказує на відсутність особистих речей відповідача у будинку. Окрім цього позивач зазначає, що відповідач не є його родичем чи родичем його близьких - лише однофамілець. За таких умов позивач звернувся до суду з даним позовом та покликаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 391, 383 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 64, 156 ЖК України просить суд його задовольнити, визнавши відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засіданні не з'явився. Подав до суду заяву, згідно якої позов підтримує, просить справу розглядати без його часті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

ОСОБА_5в судове засіданні не з'явилась. Згідно поданої заяви просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити.

ОСОБА_6 в судове засіданні не з'явилась. Згідно поданої заяви просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок АДРЕСА_1 Рівненської області належить на праві спільної часткової приватної власності позивачу ОСОБА_3, третім особам, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Зазначений будинок був отриманий ними за договором міни № 244 від 08 листопада 2016 року з відповідачем - ОСОБА_4, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером витягу 72504199 від 08.11.2016 року.

08 листопада 2016 року право власності відповідача на вказаний житловий будинок припинено, і відповідно припинені і всі його права щодо користування даним приміщенням. Як слідує з акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 30 жовтня 2018 року виданого Обарівською сільською радою - ОСОБА_4 не проживає в житловому будинок АДРЕСА_1, відповідач, хоча і не проживає у вказаному житловому будинку, однак залишається там зареєстрований.

Дані обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Отже, при розгляді справи були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач з 2016 року не користується та не проживає у житловому будинку, не сплачує за житлово-комунальні послуги. Окрім цього, судом встановлено, що відповідач не є родичем позивача, прізвища яких є співзвучними.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На думку суду, норму даної статті слід застосувати при вирішенні справи.

За положеннями п. 3 ч.1 ст. 346 ЦК України підставою припинення права власності є припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

Відповідно до роз'яснень пунктів 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідач не є членом сім'ї нового позивача - ОСОБА_3, між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування відповідачем житловим будинком АДРЕСА_1 Оскільки після укладення договору міни відповідач втратив право користування будинком, його реєстрація в будинку створює перешкоди позивачу в користуванні майном.

Таким чином в ході розгляду справи були встановлені обставини, які дають підстави для задоволення заявленого позову. Судом встановлено, що відповідач втратив право на користування житлом позивачки.

Зважаючи на наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, як того вимагає ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним.

Порядок розподілу судових витрат відбувається за правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3до ОСОБА_4; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити повністю.

ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_2) судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2)

Відповідач: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2)

Суддя Красовський О.О.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.