АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 757/59753/17

29 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року, постановлену під головуванням судді Підпалого В.В., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Удавіцької Євгенії Валентинівни щодо відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

04 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Удавіцької ЄвгеніїВалентинівни, в якій просив: визнати дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Удавіцької ЄвгеніїВалентинівни щодо відкриття виконавчого провадження № 53354321 неправомірними і незаконними; скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Удавіцької ЄвгеніїВалентинівни про відкриття виконавчого провадження № 53354321 від 07 лютого 2017 року.

В обґрунтування вимог скарги посилався на те, що в матеріалах виконавчого провадження № 53354321 відсутній виконавчий документ, який слугував підставою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. В постанові державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Удавіцької Євгенії Валентинівни про відкриття виконавчого провадження № 53354321 зазначено, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 2-2080/1/09, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 16 лютого 2016 року. Проте, як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-2080/1/09, виконавчі листи у цій справі було видано представнику стягувача в 2011 році та після цього жодних виконавчих документів на підставі ухвалених у справі рішень нікому не видавалося. Вважає, що це свідчить про те, що виконавчий лист № 2-2080/1/09, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 16 лютого 2016 року, про який зазначено у постанові про відкриття провадження № 53354321, може бути підробним, а тому оскаржувана постанова є незаконною. В тому випадку, якщо виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа, виданого в 2011 році, то таке рішення виконавця є неправомірним, оскільки строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання закінчився, що є підставою для винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Удавіцької ЄвгеніїВалентинівни щодо відкриття виконавчого провадження повернуто для подання до належного суду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи. Оскільки підставою для подання скарги є неправомірні дії та рішення старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Удавіцької Євгенії Валентинівни, вважає, що вказана скарга повинна розглядатися саме Печерським районним судом м. Києва. Помилковим є висновок суду про те, що скарга підлягає розгляду судом, який видав виконавчий документ, так як виконавчий лист № 2-2080/1/09 від 16 лютого 2016 року в матеріалах виконавчого провадження відсутній, доказів його дійсної видачі Дніпровським районним судом м. Києва немає. Зазначив, що за відсутності підтвердження того, що Дніпровський районний суд м. Києва в 2016 році видав виконавчий лист у справі № 2-2080/1/09, немає правових підстав для застосування приписів статті 384 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали. Вважає, що підсудність його скарги підлягає визначенню за статтею 109 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали, яка передбачає, що позови до юридичних осіб продаються за їх місцезнаходженням. Так як скарга була подана до суду за місцезнаходженням установи, дії та рішення посадової особи якої оскаржуються, у суду першої інстанції не було правових підстав повертати таку скаргу в зв'язку з непідсудністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Старший державний виконавець Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві УдавіцькаЄвгенія Валентинівна в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у її відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Удавіцької ЄвгеніїВалентинівни щодо відкриття виконавчого провадження № 53354321.

Також встановлено, що вказане провадження відкрито на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2009 року.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_2 для подання до належного суду, суд першої інстанції керувався положеннями статей 8, 121, 384 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату постановлення ухвали, зазначаючи, що скарга на дії та рішення державного виконавця при виконанні судового рішення оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ, а тому, за аналогією закону, подану скаргу необхідно повернути для подання до належного суду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції повністю відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги його не спростовують, з наступних підстав.

Так, стаття 383 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату подання скарги, визначала, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. (стаття 384 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату подання скарги)

Як роз'яснено в пункті 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень. У зв'язку із цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Оскільки в оскаржуваній постанові старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Удавіцької Євгенії Валентинівни про відкриття виконавчого провадження № 53354321 від 07 лютого 2017 року прямо зазначено, що провадження відкрито з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2009 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скарга не підсудна Печерському районному суду м. Києва, так як, в силу прямої вказівки процесуального закону, вона повинна подаватися до суду, який видав виконавчий документ, тобто до Дніпровського районного суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах цивільної справи № 2-2080/1/09 відсутні докази видачі Дніпровським районним судом міста Києва в 2016 році виконавчого листа на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2009 року, в зв'язку з чим положення статті 384 ЦПК України щодо визначення підсудності скарги не підлягають застосуванню, колегія суддів відхиляє, з наступних підстав.

Так, право сторони виконавчого провадження оскаржити рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, вчинені під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, було прямо передбачене статтею 383 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату подання скарги.

Порядок та процедура такого оскарження були визначені Розділом VII

«Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату подання скарги.

При цьому, в розумінні положень ЦПК України, оскарження дій та рішень державного виконавця виступають як складова цивільного процесу, оскільки провадження вважатиметься завершеним лише після фактичного виконання ухваленого у справі судового рішення, а тому, доцільним є розгляд таких скарг тим судом, який розглядав справу та видав виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження № 53354321 відкрито на підставі виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2009 року, тобто ОСОБА_2 оскаржується рішення державного виконавця, прийняте в ході здійснення виконавчого провадження з виконання судового рішення у цивільній справі.

За таких обставин, підсудність скарги підлягає визначенню саме за правилами, які передбачені статтею 383 ЦПК України, що відноситься до Розділу VII

«Судовий контроль за виконанням судових рішень», в силу прямої вказівки закону.

Перевірка обставин видачі виконавчого листа № 2-2080/1/09 від 16 лютого 2016 року та питання щодо дотримання стягувачем строку пред'явлення виконавчого листа до викання стосуються суті скарги і не мають правового значення для визначення її підсудності, яка підлягала встановленню на підставі спеціальної статті - 383 ЦПК України.

Доводи апелянта про те, що підсудність його скарги повинна визначатися за статтею 109 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату подання скарги, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях закону.

Так, стаття 109, яка відносилася до розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату подання скарги, визначала правила підсудності позовних заяв, відповідачами за якими є юридичні особи.

Одночасно, апелянт ОСОБА_2 звернувся до суду не з позовною заявою, а зі скаргою, в порядку Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, а тому підсудність даної скарги підлягала визначенню за правилами, що встановлені в Розділі VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», а не в Розділі ІІІ «Позовне провадження».

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 382 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 березня 2018 року.

Головуючий: Судді: