Справа № 182/4492/17
Провадження № 2/0182/663/2018
04.04.2018 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рибакової В.В.
при секретарі Затуливітер Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Нікопольський районний відділ ДМС України у Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), посилаючись на наступні обставини.
Їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 28.03.2001 року, р.№136845, належить квартира АДРЕСА_1.
Крім неї у вищевказаній квартирі зареєстрований її колишній чоловік - відповідач по справі, ОСОБА_2, шлюб з яким було розірвано рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2011 року. На даний час ОСОБА_2 не є членом її сімї, тому жодних правових підстав для проживання та реєстрації у вказаному житловому приміщенні у відповідача немає.
Згідно акту від 03.02.2017 року, складеного ТОВ «КК ДомКом Нікополь», відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації з 2010 року по теперішній час. Позасудове вирішення спору неможливе, оскільки відповідач відмовляється добровільно знятися з місця реєстрації.
Реєстрація відповідача в належній їй квартирі створює певні перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном. До того ж, оскільки відповідач у квартирі не проживає, вона вимушена нести додаткові витрати при оплаті надмірних комунальних послуг.
На підставі викладеного, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції.
У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Вказала, що у спірній квартирі речей відповідача немає, його фактичне місце проживання їй не відомо, жодної справи про розподіл їх спільного майна в суд не надходило. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.29).
Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.12). До суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою з викликом у судове засідання на 04.04.2018 року о 10.00 год., як не вручений у звязку з закінченням строку зберігання (а.с.28). У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою. Будь-якої іншої адреси місця проживання чи перебування відповідача суду невідомо.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився.
Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст.16,319,383,386,391,405 ЦК України.
Судом встановлено наступне.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Вказаним рішенням суду встановлено, що 19.07.1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З березня 2011 року подружжя припинило спільне життя. Рішення набуло чинності 03.01.2012 року (а.с.8).

Як встановлено в судовому засіданні, 28.03.2001 року ОСОБА_1 придбала у власність двокімнатну квартиру №31 розташовану у будинку №14 по вулиці Дружби у місті Нікополі Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований Товарною біржею «Українська», р.№136845 (а.с.7).

Як вбачається з відповіді КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 935 від 03.10.2017 року, станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3, зареєстровано за ОСОБА_1 в цілому на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2001 року № 136845 (а.с.16).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, відсутні відомості щодо квартири АДРЕСА_4 (а.с.14).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 06.09.2017 року, що надійшла на запит суду 11.09.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 02.04.2001 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

З Акту № 97, затвердженого директором Товариства з обмеженою відповідальністю «КК «ДомКом Нікополь», складеного комісією (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, але зі слів сусідів з 2010 року і по теперішній час за вказаною адресою не проживає.

У звязку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі позивач вимушений нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг.

Крім того, порушуються права позивача, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження спірною квартирою. Вона позбавлена права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном.

У добровільному порядку вирішити спір не вдається.

Враховуючи обставини справи, те, що відповідач з 2010 року не проживає у спірній квартирі, доказів щодо поважних причин його не проживання та щодо домовленості між ним та власником житла суду не предявлено, те, що відповідач фактично проживає за іншою адресою, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Також, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений останньою при подачі позову (а.с.3).

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,128,131,141,259,264-265,268,280-282 ЦПК України,п.9, п.п.15.5п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 16,319,383,386,391,405 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП - НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) таким, що втратив право користування квартирою №31 у будинку №14 по вулиці Дружби у місті Нікополі Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. ( шістсот сорок грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_5