Справа № 539/2372/18
Провадження № 2/539/965/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі:

головуючого - судді Даценка В.М.,

за участю:

секретаря - Ануфрієвої Н.М.,

представника органу опіки та піклування - Башлій Т.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лубнах цивільну справу за позовом Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Служба у справах дітей виконкому Лубенської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В позові вказали, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач стверджує, що утриманням, навчанням та вихованням дитини займається виключно мати.

ОСОБА_2 понад 14 років ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо доньки: дитини не знає, участі у її вихованні, утриманні та навчанні не бере, життя та успіхами дівчинки не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, за дозвіл на виїзд дитини за межі України вимагає від матері дитини кошти.

Позивач прохає позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області позовні вимоги підтримав.

Третя особа, ОСОБА_4, заявлений позов підтримує.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Вказали, що ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання доньки, наявну заборгованість по сплаті аліментів погасив. З донькою відповідач не бачиться, оскільки мати дитини заперечує проти їх спілкування, а він не бажає створювати конфліктні ситуації.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, допитавши свідків, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_2 та третя особа по справі - ОСОБА_4, які в період з 12.07.2003 року по 11.07.2005 року перебували у шлюбі. /а.с.6, 7-14/

З актів про участь батьків у вихованні дитини, виданих з місць навчання та проживання дитини, вбачається, що неповнолітня ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю АДРЕСА_1. Дитина відвідує заняття з музики та танців, неодноразово ставала переможцем конкурсів у номінації «Хореографія». Вихованням дитини займається мати. Батько в навчальних закладах не з'являвся, успіхами дитини не цікавився, участі у вихованні доньки не бере. /а.с.18, 19, 20/

Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 серпня 2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання доньки. /а.с.15/

Згідно довідки Лубенського міськрайонного ВДВС станом на 01.09.2018 року у ОСОБА_2 існувала заборгованість по сплаті аліментів в сумі 34032,52 грн. /а.с.35-36/

Службою у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради складено висновок від 02.07.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 /а.с.4-5/

Висновок ґрунтується на тому, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо доньки: дитини не знає, участі у її вихованні, утриманні та навчанні не бере, життя та успіхами дівчинки не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, за дозвіл на виїзд дитини за межі України вимагає від матері дитини кошти.

Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не спілкується з донькою - ОСОБА_5 Вказана обставина визнається відповідачем.

Водночас, в судовому засіданні з'ясовано, що спілкування ОСОБА_2 з донькою утруднено через неприязні стосунки з матір'ю дитини. Вказаний фактор фактично обмежив участь батька у житті дитини лише у формі сплати аліментів.

Третя особа підтвердила суду своє небажання спілкування батька з дитиною.

Аналогічні показання надала суду допитана в судовому засіданні в якості свідка, в присутності психолога, неповнолітня ОСОБА_5, яка пояснила, що не спілкується з батьком, оскільки мати пояснила, що вони не потрібні батькові.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що батько не вжив примусових (зокрема судових) заходів для отримання можливості побачення з дитиною. Відповідач зазначив, що дійсно не вживав таких заходів, оскільки не хотів породжувати конфліктну ситуацію, в якій всі члени сім'ї зазнали б моральних страждань. Така позиція відповідача не спростована позивачем і вказує на те, що основним мотивом його поведінки було бажання уникнути конфлікту, а не ухилитися від виконання батьківських обов'язків. При цьому суд зважає на те, що незастосування такого способу захисту не є підставою для позбавлення його батьківських прав.

На противагу такому висновку позивача свідчить і той факт, що відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав та з метою захисту своїх прав звернувся за правовою допомогою.

За умов, коли ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, домовленості з ОСОБА_4 щодо спілкування з донькою вони не досягли, не можна стверджувати, що з боку відповідача мало місце саме ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків.

Стосовно посилання позивача та ОСОБА_4 на те, що відповідач необґрунтовано відмовляв у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон для участі у конкурсах, то дана обставина не підтверджена жодними доказами.

Щодо наявної заборгованості відповідача по сплаті аліментів, то, як вже зазначалося, такий факт дійсно мав місце.

Водночас, згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Лубенського міськрайонного ВДВС від 03.12.2018 року він має переплату за аліментами станом на 01.12.2018 року в сумі 1402,25 грн.

Отже на час розгляду справи відповідач виконав свій обов'язок щодо сплати аліментів на утримання дитини.

При цьому, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 страждає на гастроентерологічне захворювання, у зв'язку з чим в період з 03.07.2018 по 13.07.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В.Скліфосовського. /а.с.33-34/

Наявність вказаного захворювання, необхідність здійснювати витрати на лікування, суд розцінює, як поважну причину виникнення заборгованості у відповідача.

Крім того, суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що застосування ст.164 СК України, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, не забезпечить найкращих інтересів дитини, не є необхідним для захисту дитини, не покращить її становище, а лише призведе до розриву сімейних зв'язків батька з донькою. Позивачем не надано суду доказів того, що незастосування запропонованого заходу, позбавлення батьківських прав, може призвести до того, що дитина опиниться в непридатних або неблагополучних умовах проживання.

Із суті заявлених вимог та пояснень позивача та третьої особи вбачається, що головним мотивом звернення з позовом про позбавлення батьківських прав є бажання припинити будь-які юридичні зв'язки дитини з батьком.

Разом із тим, на запитання головуючого третя особа не змогла пояснити яким чином юридичний зв'язок дитини і батька в наступному порушуватиме право дитини. Такі твердження мають характер припущень і не ґрунтуються на фактичних обставинах.

В будь-якому випадку застосування механізму позбавлення батьківських прав не може підміняти собою інші, передбачені законом процедури (надання згоди на виїзд за кордон, усиновлення, тощо).

При цьому, на думку суду, можливість налагодження спілкування батька з дитиною не втрачена.

Враховуючи викладене, суд не знаходить достатніх підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо доньки - ОСОБА_5, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області (місцезнаходження: вул.Ярослава Мудрого, 33, м.Лубни Полтавської області) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП - НОМЕР_2), про позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М. Даценко