Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі

головуючого судді Мирошниченка Ю.М.,

при секретарі Дарменко В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представників третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (третя особа Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна Солідарність») про визнання наказу неправомірним і його скасування та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказував, що працював машиністом екскаватора на шлакових відвалах 6 розряду ділянки переробки гарячих доменних шлаків цеха переробки металургійних шлаків (далі ЦПМШ). 27 квітня 2018 року наказом № 97тд його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді догани та позбавлено 100% премії за нібито порушення вимог нормативних актів з охорони праці, що виразилось у недодержанні технології розробки траншеї № 18Д та потягло пошкодження підпірної стінки, яке могло призвести до обвалення основи залізничної колії та перекидання шлаковозів у траншею. Вважає наказ незаконним, оскільки тунель (траншея), в якому він працював давно знаходився в аварійному стані. Після здачі зміни жодних претензій до нього не малося, а про зазначені пошкодження йому повідомили лише чотири дні потому. Зазначав, що спірний наказ було винесено через упереджене ставлення до нього з боку керівництва. Наказу передувало розпорядження про позбавлення його премії і лише після висловленого ним наміру оскаржити незаконного розпорядження, тобто через місяць після нібито вчиненого дисциплінарного проступку, винесено наказ про оголошення догани.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало пошкодження ним у зміні з 27 на 28 березня 2018 року підпірної стінки траншеї 18Д, останній огляд якої був проведений 19.03.2018 року. Пошкодження виявлені 28.03.2018 року о 08 годині 15 хвилин. Позивача було повідомлено про виявлене порушення 30.03.2018 року, тобто у день, коли останній став до наступної зміни, однак він не зявився на змінний рапорт та від надання пояснень відмовився. Наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності винесено у відповідності до вимог трудового законодавства. Упереджене ставлення до позивача надумане, до дисциплінарної відповідальності притягалися всі працівники, які допускали дисциплінарні проступки.

Представники третьої особи підтримали позивача і вважали його вимоги обґрунтованими.

Вислухавши сторони та представників третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 139 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За змістом ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював у ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» на посаді машиніста екскаватора на шлакових відвалах 6 розряду ділянки переробки гарячих доменних шлаків ЦПМШ (а.с. 21). 14.03.2018 року позивача прийнято до членів Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» (а.с.11), про що повідомлено відповідача (а.с.16)

Посадовою інструкцією машиніста екскаватора на шлакових відвалах 6 розряду ділянки переробки гарячих доменних шлаків ЦПМШ передбачено, що останній повинен знати, виконувати та керуватись низкою нормативно-правових актів, зокрема, правилами внутрішнього трудового розпорядку, технічними характеристиками, правилами експлуатації екскаваторів, технологією виробництва шлакової продукції тощо; перед початком роботи перевіряти стан робочого місця, наявність та справність інструмента та обладнання, захисних засобів, заправку екскаватора пальним та змащення всіх вузлів; приймати участь в прийомі та здачі зміни; дотримуватись СТП 232-94 та СТП 232-87(а.с.78-80).

18.01.2018 року ОСОБА_1 пройшов черговий інструктаж з питань охорони праці (а.с.88-89)

28.03.2018 року о 07 годині майстром ОСОБА_6 було виявлено пошкодження (часткове обвалення) підпірної стіни траншеї зливу 18Д на ділянці від першого поливного пристрою на 15 метрів у бік другого та третього поливного пристрою. В місцях обвалення маються свіжі сліди зубів ковша екскаватора ЕКГ-5 (а.с.63).

Із журналу оглядів будівель та споруд ЦПМШ УПГДШ (траншея 18Д) убачається, що 19.03.2018 року проведено огляд зазначеної траншеї, зауважень щодо підпірної стінки немає. 28.03.2018 року знов проведено огляд траншеї 18Д, на підпірній стінці на висоті 6 метрів протягом 15 метрів виявлені свіжі сліди від зубів ковша ЕКГ глибиною 20-30 мм (а.с.120)

Із пояснювальної записки машиніста екскаватора ОСОБА_7 убачається, що 27.03.2018 року в зміну з 07 до 19 години після закінчення роботи він відігнав екскаватор від забою на 10-15 метрів (а.с.64)

Розпорядженням № 149 від 30.03.2018 року створено комісію для встановлення обставин пошкодження підпірної стінки траншеї № 18Д (а.с.69)

Того ж дня розпорядженням № 16 ОСОБА_1 зменшено розмір премії за березень 2018 року за недотримання правил і норм охорони праці (а.с.67) та видано талон попередження порушень № 11 з указівкою на порушення п.3-6 ПОТ 129-282 для машиністів ЕКГ (а.с.65). Від підпису про одержання талона останній відмовився, про що складено відповідний акт (а.с.66)

Комісія з розслідування обставин подій склала акти про відмову ОСОБА_1 надати пояснення з приводу пошкодження підпірної стінки траншеї (а.с.70). 06.04.2018 року розпорядженням начальника цеха створено комісію для зясування причин її пошкодження (а.с.73)

Актом розслідування причин виробничої неполадки (а.с.74-77) встановлено, що відповідно до оперативного обліку розробки шлакових забоїв ЦПМШ розробку забою 18Д здійснювали:

- 27.03.2018 року з 7 до 19 години машиніст екскаватора ОСОБА_7, який працював на цій ділянці до 11 години 30 хвилин, після чого залишив екскаватор від забою 18Д на відстані 10-15 метрів;

- з 19 години 27 до 07 години 28 березня 2018 року машиніст екскаватора ОСОБА_1, який на екскаваторі вїхав у забій та здійснював протягом всієї зміни розробку траншеї на ділянці від першого поливного пристрою до середини відстані між другим та третім пристроями. Ураховуючи, що відстань між поливними пристроями складає 9 метрів, прохід по довжині забою склав 22 метри.

Тому сліди зубів ковша екскаватора знаходяться у проміжку роботи ОСОБА_1.

Таким чином, комісія встановила, що машиніст екскаватора ОСОБА_1 при вїзді екскаватором до траншеї та під час подальшого виконання операцій із завантаження шлаків до самоскидів не оцінив відстань від екскаватора до підпірної стінки та необхідності зміни положення екскаватора для збільшення відстані. При цьому не сповістив старшого майстра бригади № 3 ОСОБА_8 про загрозу пошкодження підпірної стінки. Під час черпання шлаку біля підпірної стіни та подальшого руху ручкою стріли екскаватора нагору, ОСОБА_1 допустив неодноразове зіткнення зубів ковша екскаватора з поверхнею підпірної стінки. В результаті механічного впливу відбулось пошкодження ділянки підпірної стіни на висоті 6 метрів від дна траншеї від поливного пристрою № 1 у бік поливних пристроїв № 2, 3 протягом 15 метрів. Подія відбулась внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 посадових обовязків.

Наведені в акті обставини підтверджені показаннями, допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6

Наказом № 97тд від 27.04.2018 року ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено 100% виробничої премії за березень 2018 року. Підставою винесення наказу стало неналежне виконання посадових обовязків, а саме невиконання ВТІ 232-129-19-2017 не оцінив відстань від екскаватора до підпірної стінки та необхідність зміни положення екскаватора для збільшення відстані з метою недопущення пошкодження підпірної стінки, що в результаті потягнуло пошкодження підпірної стінки траншеї № 18Д ЦПМШ і могло призвести до обвалення основи залізничної колії № 19 та перекиданню шлаковозів у траншею 18Д (невиконання приписів ПІ 232-129-37-2014 п. 14, п. 2.2.14; ВТІ 232-129-19-2017, р. 8 п. 8.1).

Позивач від підпису про ознайомлення із зазначеним наказом відмовився, про що складено акт у присутності 3 свідків (а.с.62)

Відповідно до п. 8.1. Виробничо-технічної інструкції 232-129-19-2017 «Експлуатація, ремонт екскаватора ЕКГ-5» для забезпечення надійної та безпечної роботи екскаватора машиністу екскаватора необхідно, зокрема, обрати правильну схему розробок забоїв, яка надає найкраще використання та безаварійну роботу екскаватора, дозволяє забезпечити збереження підпірних стінок забою та залізничної колії. Для цього необхідно екскаватор розташувати в забої таким чином, щоб при черпанні шлаку на максимальному вильоті ручки відстань між зубами ковша та підпірної стінки складала не менше 1 метра.

Розпорядженням № 31 від 02.01.2018 року наказано проводити щозмінні загально цехові зібрання, з наказом ознайомлено під підпис безпосередньо ОСОБА_1 Однак, на зібранні 28.03.2018 року останній присутнім не був, про недоліки після зміни не повідомляв, про що свідчить доповідна записка старшого майстра ОСОБА_8В.(а.с.132)

Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів дисциплінарного стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Одночасно із застосуванням дисциплінарного стягнення можуть застосовуватися передбачені законодавством заходи впливу, що не є дисциплінарним стягненням, зокрема і позбавлення премії, що передбачена системою оплати праці.

Позбавлення премій, передбачених системою оплати праці, провадиться відповідно до положення про преміювання, що діє на підприємстві, в установі, організації, і може провадитися тільки за той розрахунковий період, у якому було допущено порушення трудової дисципліни, що оформлюється наказом керівника з обов'язковим зазначенням конкретних обставин, що стали причиною депреміювання.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги відсутність спору з приводу позбавлення позивача премії, твердження третьої особи про накладення на позивача двох стягнень за одне порушення, є безпідставним.

Посилання позивача на те, що технологічні порушення, які ставляться йому в провину не мали будь-яких наслідків суд вважає неспроможними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ділянка від поливного пристрою № 1 до № 2 траншеї 18Д була зупинена у звязку з ремонтом, для чого залучалася стороння техніка (а.с.233-236). До того ж настання матеріальних наслідків не є обовязковою умовою притягнення робітника до дисциплінарної відповідальності за порушення технологічної дисципліни, які могли призвести до обвалення основи залізно дорожнього шляху № 19 та перекидання шлаковозів в траншею.

Як убачається з наданих відповідачем документів позивач неодноразово був позбавлений премій за неналежне виконання посадових обовязків (а.с.136-137, 138, 139, 140), у звязку з чим суд не знаходить порушень вимог ст. 149 КЗпП щодо враховувати ступеню тяжкості вчиненого проступку та попередньої роботи працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретній справі доказів. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв'язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України, і сформувати повне та об'єктивне уявлення про фактичні обставини справи. Проявом принципу безпосередності дослідження доказів є присутність суду під час безпосереднього сприйняття інформації, що надає свідок, у поєднанні з можливістю сторін ставити йому запитання та уточнювати відповіді.

Надані позивачем на підтвердження своїх доводів відеозаписи пояснень осіб, які судом не встановлювалися, до присяги не приводилися, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень не попереджалися, в судовому засіданні протилежною стороною не допитувалися, не можуть бути взяті судом до уваги. Представлений позивачем відеозапис місця події доводів відповідача також не спростовує.

Стосовно тверджень представника позивача щодо недопустимості наданих відповідачем письмових доказів суд зазначає, що діючий процесуальний закон не містить вимоги про подання доказів виключно державною мовою. Водночас п.п. ііі п. b ст. 9 Європейської хартії регіональних мов або меншин, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин» (далі Закон) передбачено, що сторони зобов'язуються, стосовно тих судових округів, в яких чисельність мешканців, що вживають регіональні мови або мови меншин, виправдовує вжиття заходів, наведених нижче, відповідно до стану розвитку кожної з цих мов і за умови, що використання можливостей, які надаються цим пунктом, на думку судді, не перешкоджатиме належному відправленню правосуддя у цивільному судочинстві, дозволяти подання документів і доказів регіональними мовами або мовами меншин, у разі необхідності із залученням усних і письмових перекладачів.

Зважаючи на те, що позивач давав пояснення на мові, якою складено оспорювані його представником документи, та на відсутність відповідного клопотання з його боку, переклад долучених до справи документів у цьому випадку не вимагався.

Також, зазначеним Законом Україна зобовязалася заборонити застосування у внутрішніх правилах компаній і приватних документах будь-яких положень, що виключають або обмежують використання регіональних мов або мов меншин, принаймні між особами, що вживають одну і ту ж мову, а також запобігати практиці, спрямованій на відмову від використання регіональних мов або мов меншин в економічній або соціальній діяльності.

За таких обставин посилання позивача на рішення Конституційного Суду України № 2-р/2018 від 28.02.2018 року щодо неконституційності Закону України «Про засади державної мовної політики», частиною ч. 3 ст. 14 якого передбачалась можливість подання до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених регіональною мовою, є неспроможними.

З рештою суд виходить з того, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України), тому дотримання норм безпеки та встановлення на підприємстві додаткових засобів задля безпеки здоровя та життя працівників свідчить про дотримання відповідачем норм безпеки праці.

Таким чином, дисциплінарний проступок, що полягав у невиконанні ОСОБА_1 посадових обовязків щодо правил охорони праці, мав місце, вина позивача у його вчинені доведена, передбачена законом процедура притягнення його до дисциплінарної відповідальності дотримана, дисциплінарне стягнення відповідає ступеню тяжкості вчиненого проступку, порушення вимог ст. 149 КЗпП при його застосуванні не встановлені.

Доводи позивача з приводу некоректного та неконкретного формулювання відповідачем суті дисциплінарного проступку є надуманими і такими, що не впливають на законність оскарженого наказу. Твердження позивача про упереджене до нього ставлення з боку керівництва цеху будь-якими допустимими та достовірними доказами не підтверджуються і висновки щодо вчинення ним дисциплінарного проступку не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 139, 148, 149, 150 КЗпП України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (третя особа Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна Солідарність») про визнання наказу неправомірним і його скасування та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Повний текст рішення буде складено 07 грудня 2018 року.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко