Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа №501/2451/15-ц

провадження №61-36040св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт», перейменоване у державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»,

представники відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

треті особи: Незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торговельного порту, Профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного потру, ОСОБА_5, ОСОБА_6

представник третьої особи Незалежної профспілки працівників Іллічівського морського торговельного порту - ОСОБА_7,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 лютого 2017 року у складі судді Пушкарського Д. В. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2017 року у складі колегії суддів:

Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я.,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Іллічівський морський торгівельний порт» (далі - ДП «ІМТП»), перейменованого наказом Міністерства інфраструктури України від 16 вересня 2016 року №319 у державно підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі - ДП «МТП «Чорноморськ»), треті особи: Незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торгівельного порту, профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торгівельного порту, спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торгівельного порту, ОСОБА_6, ОСОБА_5, в якому просила: поновити їй строк на оскарження наказу директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за №33 «Про переміщення працівників підприємства» та наказу директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 26 січня 2015 року за №46/0 про переміщення ОСОБА_1; визнати наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за №33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису другого терміналу посади тальмана, яку займала ОСОБА_1 незаконним та скасувати; визнати наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за №46/0 про переміщення ОСОБА_1 незаконним та скасувати; визнати наказ директора підприємства від 23 квітня 2015 року за №239/О-4 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 за пунктом 1 статті 40 КЗпП України незаконним та скасувати; поновити ОСОБА_1 в ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на посаду тальмана другого терміналу; стягнути з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 03 лютого 2015 року по час ухвалення рішення суду; рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Позовна заява мотивована тим, що з 2001 року позивач працювала у

ДП «ІМТП». Відповідно до наказу від 16 червня 2014 року працювала тальманом другого терміналу.

Наказом від 30 квітня 2015 року № 239/0-4 звільнена з посади тальмана 3-го терміналу у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці на підставі пункту 1 частини першої статі 40 КЗпП України. Вказане звільнення проведено без згоди незалежної профспілки працівників порту, членом якої вона є та після незаконного переміщення згідно з наказами від 26 січня 2015 року № № 33, 46-0.

На підставі оспорюваних наказів, відповідач провів збільшення робочих місць та штату працівників на третьому терміналі порту, який ліквідується, шляхом виключення з штатного розпису структурних підрозділів порту певного переліку робочих місць та посад. В зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, перемістив та зарахував позивача до штату іншого структурного підрозділу порту і надав їй роботу як працівнику третього терміналу на посаді тальмана третього терміналу, що не обумовлено умовами трудового договору, який діє між нею та відповідачем. Такі дії відповідача позивач, з посиланням на статтю 32 та частину першу статті 40 КЗпП України, вважає переведенням і скороченням чисельності працівників та штату, яке потребує не лише її згоди і попередження не пізніш як за два місяці до впровадження відповідачем відповідних змін, а і згоди Незалежної профспілки працівників Іллічівського морського торгівельного порту, членом якої вона є.

Починаючи з 03 лютого 2015 року у зв'язку з відмовою позивача виконувати наказ про переведення, відповідач неправомірно не допускав її до роботи обумовленою трудовим договором, та не нараховував і не виплачував заробітну плату, що є порушенням її трудових прав.

Суди розглядали справу неодноразово.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 березня 2016 року, залишеними без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 8 лютого 2017 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2017 року, позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження наказу директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за №33 «Про переміщення працівників підприємства» та наказу директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за №46/0 про переміщення ОСОБА_1

Визнано наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за №33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису другого терміналу посади тальмана, яку займала ОСОБА_1 незаконним та скасовано.

Визнано наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за №46/0 про переміщення ОСОБА_1 незаконним та скасовано.

Визнано наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 23 квітня 2015 року за №239/О-4 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 за пунктом 1 статті 40 КЗпП України незаконним та скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 в ДП «Іллічівський морський торговельний порт» (ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ») на посаду тальмана другого терміналу.

Стягнуто з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» (ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ») на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 лютого 2015 року по 08 лютого 2017 року в сумі 136 924,23 грн.

Стягнуто з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на користь держави судовий збір в розмірі 1369,24 грн.

Рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Рішення судів першої та ухвала апеляційної інстанції мотивовані тим, що позивач була звільнена з роботи на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України без дотримання положень трудового законодавства, а саме без попередньої згоди виборного органу незалежної профспілкової організації, членом якої вона є. Таким чином, її права підлягають захисту шляхом поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Крім того, у ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на підставі його наказів від 26 січня 2015 року № 33 та від 26 січня 2015 року № 46/о і змін штатних розписів при переміщенні проводилося скорочення постійного робочого місця на другому терміналі, на якому працювала позивач і її було переведено на інше новостворене постійне місце роботи в інший структурний підрозділ «Третій термінал» на посаду тальмана третього терміналу. Тобто відповідачем скорочувалося та змінювалося розташування постійного місця та найменування посади, які обумовлені з позивачем трудовим договором. Отже, відповідач при вчиненні вказаних дій вийшов за межі умов трудового договору та у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, провів переведення позивача без її згоди зі скороченням постійного її робочого місця та посади, чим порушив трудові права ОСОБА_1

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ДП «МТП «Чорноморськ», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалені у справі рішення та відмовити у задоволенні вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивача було звільнено з роботи без відповідної згоди профспілкової організації, оскільки державне підприємство зверталося до незалежної профспілки працівників ДП «Іллічівський морський торговельний порт» з запитом про надання інформації, членом якої є позивач, проте відповіді на нього отримано не було. На запити суду незалежною профспілкою працівників ДП «Іллічівський морський торговельний порт» було надано три протоколи засідання президії від 21 жовтня 2015 року, від 2 грудня 2015 року, від 27 січня 2016 року, якими було відмовлено у наданні згоди на звільнення позивачки. Проте такі відмови профспілкової організації належним чином обґрунтовані не були. Отже, звільнення позивача відбулось згідно з положеннями трудового законодавства, унаслідок чого відсутні підстави для її поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про те, що при переміщенні позивача відповідач вийшов за межі умов трудового договору, змінивши найменування посади, та провів переведення позивача без її згоди зі скороченням постійного робочого місця та посади, які вона займала на 2-му терміналі, що є порушенням вимог трудового законодавства, зокрема статті 32 КЗпП України. Позивача було переміщено зі збереженням істотних та усіх інших умов на тому ж підприємстві в інший структурний підрозділ, у тій же самій місцевості у межах тієї ж спеціальності та кваліфікації. На підприємстві відбулось саме переміщення працівників, а не переведення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ДП «МТП «Черноморськ» (до перейменування - ДП «Іллічівський морський торговельний порт»), справу витребувано із суду першої інстанції.

Інші учасники справи не скористалися правом подати відзив на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 працювала в ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» з 01 листопада 2001 року.

Наказом від 16 червня 2014 року директора ДП «Іллівський морський торговельний порт» ОСОБА_1 переведено тальманом 2 терміналу з 16 червня 2014 року.

22 серпня 2014 року між відповідачем та профспілковими організаціями - Незалежною профспілкою працівників Іллічівського морського торговельного порту, Профспілкою робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Спілкою професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного потру (третіми особами по справі) укладено угоду про співробітництво, якою встановлюються соціальні гарантії працівників третього терміналу порту в разі їх переведення за їх бажанням до ТОВ «Трансгрейтермінал».

Наказом ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» від 23 січня

2015 року № 28 у зв'язку з укладанням 22 січня 2015 року договору оренди державного нерухомого майна ДП «Іллічівський морський торгівельний порт», яке знаходиться на балансі третього терміналу, з товариством з обмеженою відповідальністю «Трансгрейтермінал» (далі - ТОВ «Трансгрейтермінал»), структурний підрозділ «3 термінал» з усіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис, ліквідовано з 23 квітня 2015 року.

Пунктом 3.1. цього наказу передбачено здійснення звільнення за переведенням до ТОВ «Трансгрейтермінал» працівників, зазначених у листах-клопотаннях щодо звільнення за переведенням до вказаного підприємства, за іншими заявами відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 КЗпП України.

Відповідно до пункту 3.2 цього ж наказу передбачається здійснення вивільнення працівників, які відмовилися від звільнення за переведенням до ТОВ «Трансгрейтермінал», робочі місця та посади яких ліквідуються цим наказом, на підставі статті 49-2 КЗпП України, Закону України «Про зайнятість населення».

Наказом ДП «Іллічівський морський торгівельний порт» №33 від 26 січня 2015 року у зв'язку з необхідністю забезпечення заходів щодо реорганізації підприємства відповідно до Закону України «Про морські порти України» та з метою підвищення ефективності виробничої діяльності ДП «Іллічівський морський торгівельний порт», а також у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, що пов'язані з передачею в оренду основних засобів структурного підрозділу «3 термінал» були вилучені зі штатних розписів структурних підрозділів робочі місця та посади за переліком, викладеним у наказі, у тому числі посади тальманів другого терміналу.

Наказом № 46-0 від 26 січня 2015 року ОСОБА_12 переміщено постійно з 02 лютого 2015 року тальманом третього терміналу з оплатою за штатним розписом з режимом - багатозмінний, цілодобовий на підставі статті 32 КЗпП України.

27 квітня 2015 року відповідачем видано наказ №239/О-4 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 з 30 квітня 2015 року за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці.

Позивач була членом Незалежної профспілки працівників Іллічівського морського торгівельного порту на час звільнення і входила до профгрупи другого терміналу.

Відповідач видав наказ про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України без попередньої згоди первинної профспілкової організації складських працівників Незалежної профспілки, членом якої вона є.

Відповідно до протоколу №3 засідання Президії Незалежної профспілки працівників ІМТП від 27 січня 2016 року, профспілковий орган не надав згоду на звільнення позивача.

Таке ж рішення прийнято 02 грудня 2015 року Президією первинної профспілки «Складських працівників» Незалежної профспілки працівників ІМТП.

Рішення профспілкового органу обґрунтовано посиланням на норми матеріального права та судову практику, в тому числі мотивовано і тим, що ДП «ІМТП» грубо порушено трудові права членів Незалежної профспілки та самої профспілки, та процедури, передбачені положеннями статей 42, 43, 49-2, 49-4 КЗпП України, статей 22, 39 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії їх діяльності».

Обґрунтування відмови Президії Незалежної профспілки працівників ІМТП на звільнення позивача, містить правове обґрунтування незаконності її звільнення та чітку аргументацію даної відмови.

З наведеного вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо переміщення працівника, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Норма статті 32 КЗпП України передбачає, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві в установі, організації або в іншу місцевість хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускаються тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законом.

У частині 2 ст. 32 КЗпП України зазначається, що не вважається переведення на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

Отже, з урахуванням зазначених норм, власник не має права вийти за межі трудового договору і його право на переміщення працівників обмежується умовами трудового договору: в межах цих умов переміщення можливе, поза ним - протиправне. Таким чином, при переміщенні діє принцип незмінності істотних умов договору, залишаються незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади).

У відповідному розділі Національного класифікатора України «Класифікатор професій» ДК003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року № 327, міститься посада тальман.

Наказом директора порту від 23 грудня 2013 року затверджено посадову інструкцію тальмана терміналу, тобто в порту діє єдина посадова інструкція посади «тальман», незалежно від структурного підрозділу, на якому працівник виконує посадові обов'язки тальмана.

Позивача було саме переміщено, а не переведено на роботу тальмана 3-го терміналу, оскільки залишилися незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади), та відбулась лише зміна робочого місця (тобто місця безпосереднього виконання роботи), а тому відповідно до частини другої статті 32 КЗпП України не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

За таких обставин під час переміщення позивача дотримано норми трудового законодавства, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для скасування наказів ДП «ІМТП» від 26 січня 2015 року про переміщення працівників підприємства в частині виключення зі штатного розпису 2-го терміналу посади тальмана, яку обіймала ОСОБА_1, та наказу ДП «ІМТП» від 26 січня 2015 року про її переміщення.

Задовольняючи позовні вимоги у цій частині, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшли помилкового висновку про те, що при переміщенні позивача відповідач вийшов за межі умов трудового договору, змінивши найменування посади, та провів переведення позивача без її згоди зі скороченням постійного робочого місця та посади, які вона займала на 2-му терміналі, що є порушенням вимог трудового законодавства, зокрема статті 32 КЗпП України.

Отже, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню у частині визнання незаконними та скасування наказів ДП «ІМТП» від 26 січня 2015 року про переміщення працівників підприємства в частині виключення зі штатного розпису 2-го терміналу посади тальмана, яку обіймала ОСОБА_1, та від 26 січня 2015 року про переміщення ОСОБА_1 з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову у задоволенні цих вимог.

Переміщення позивача на таку ж посаду, в інший структурний підрозділ цього підприємства, відповідає вимогам закону.

Крім того, згідно із частиною третьою статті 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 01 листопада 2017 року у справах №6-1429цс17, 6-1568цс17, а також з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 січня 2018 року у справі №501/2345/15-ц (провадження №61-719св18), постанові від 25 січня 2018 року у справі 501/2482/15-ц (провадження №61-757св17).

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог у частині визнання незаконним та скасування наказу відповідача про звільнення ОСОБА_1 з роботи, оскільки в порушення частин першої, сьомої статті 43 КЗпП України звільнення відбулось без попередньої згоди виборного профспілкового органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, а згідно з протоколами засідання президії Незалежної профспілки ІМТП 27 січня 2016 року та протоколом засідання президії первинної профспілки складських працівників Незалежної профспілки ІМТП від 02 грудня 2015 року прийнято рішення про відмову в наданні згоди на звільнення позивачки.

Разом з тим, оскільки переміщення позивача на посаду тальмана 3-го терміналу відбулося з дотриманням вимог закону та є правомірним, а наказом підприємства від 23 січня 2015 року структурний підрозділ «3 термінал» з усіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис, ліквідовано, то можна зробити висновок, що судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій у частині поновлення позивач на посаді тальмана 2-го терміналу ДП «ІМТП» необхідно змінити та поновити ОСОБА_1 на посаді тальмана цього підприємства.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (з подальшими змінами та доповненнями).

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Таким чином, з роботодавця на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислення якого розпочинається з дня її звільнення, однак суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, неправильно застосував положення частини другої статті 235 КЗпП України та дійшов помилкового висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03 лютого 2015 року (з наступного дня після переміщення), хоча ОСОБА_1 була звільнена з роботи з 30 квітня 2015 року наказом підприємства від 27 квітня 2015 року. Тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають скасуванню з направленням справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміна рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміні рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

З огляду на зазначене, ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині задоволення позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів від 26 січня 2016 року №33 та 46/0 щодо виключення зі штатного розпису другого терміналу посади тальмана та переміщення ОСОБА_1 з посади тальмана 2-го терміналу на посаду тальмана 3-го терміналу підлягають скасуванню з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову у задоволенні цих вимог.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді тальмана другого терміналу ДП «ІМТП» підлягає зміні з поновленням ОСОБА_1 на посаді тальмана у цьому підприємстві.

Рішення судів в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід скасувати та в цій частині направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказу державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року № 33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису другого терміналу посади тальмана, яку займала ОСОБА_1, та наказу державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року № 46/0 про переміщення ОСОБА_1 - скасувати з ухваленням у цій частині нового рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді тальмана другого терміналу державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» змінити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді тальманадержавного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (перейменованого у державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»).

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2017 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В.В. Пророк

В.М. Сімоненко

І. М. Фаловська