Справа № 296/6691/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Драча Ю.І.,

при секретарі судового засідання - Івашко Т.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Житомирської міської ради про зміну черговості одержання права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Житомирської міської ради, в якому просить змінити черговість у спадкуванні прав та обов'язків після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, шляхом визнання за нею право на спадкування за законом, як спадкоємиці першої черги після смерті ОСОБА_5.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 1987 року проживала однією сім'єю, але без реєстрації шлюбу, із ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та після якого відкрилася спадщина. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2016 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю із ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу в період з 1987 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також факт здійснення позивачем догляду ОСОБА_5 в той час коли він був тяжко хворим та знаходився у безпорадному стані. Враховуючи викладене, позивачка вважає, що тривалий час (28 років) опікувалася померлим, матеріально забезпечувала, перебувала увесь час з хворим. Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Посилаючись на ст. 1259 ЦК України, позивачка просила змінити черговість у спадкуванні прав та обов'язків після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, шляхом визнання за нею право на спадкування за законом, як спадкоємиці першої черги після смерті ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 26.03.2018 року до суду надійшли документи щодо виконання судового доручення Корольовського районного суду м. Житомира про допит та вручення судових документів ОСОБА_3. Так, згідно протоколу судового засідання Коломенського федерального міського суду Московської області від 05 лютого 2018 року відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року визнала, просила дану справу розглядати у її відсутність, що також підтверджується її заявою від 05.02.2018 року (а.с.29).

Представник відповідача Житомирської міської ради - Сищук Н.М. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 15.11.2017 року до суду надійшла від неї заява, в якій позовні вимоги не визнала та просила розгляд справи проводити у відсутність представника (а.с.20).

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 1987 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та були зареєстровані в квартирі, яка належала їм на праві спільної часткової власності, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_2 від 17 липня 1998 року та довідкою ПП «АММОНН» №928 від 26 червня 2015 року.

Так, протягом 28 років ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживаючи однією сім'єю без реєстрації шлюбу у вказаній вище квартирі, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, разом виховували дітей позивачки від попереднього шлюбу.

ОСОБА_5 хворів на серцеву хворобу, внаслідок якої був інвалідом 2-ї групи, позивач доглядала його, сплачувала за нього внески в «Лікарняну касу Житомирської області» із своєї заробітної плати через Редакцію газети «Житомирщина».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 13.05.2015 року, актовий запис №1251 (а.с.9). Позивач взяла на себе всі обов'язки та витрати по його похованню.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2016 року частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права на спадкове майно (а.с.4-5).

Вищевказаним рішенням суду було встановлено наступні обставини, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5, починаючи з 1987 року, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та були зареєстровані в квартирі, яка належала їм на праві спільної часткової власності, за адресою: АДРЕСА_1, при цьому загальна площа приватизованого житла ОСОБА_5 - 19,5 кв.м., що складає 36% від площі квартири, а ОСОБА_1 - 33,98 кв.м., що становить 64%. Вказані факти стверджуються показами свідків та матеріалами справи, а саме свідоцтвом про право власності НОМЕР_4 , свідоцтвом про право власності НОМЕР_2, довідками ПП «АММОНН». Також встановлено, що станом на 19.05.2015 на квартиру АДРЕСА_1 відкрито два особові рахунки на власників - на ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.4-5).

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.1263 ЦК України- у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ст. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Враховуючи вище зазначену норму матеріально права суд може змінити своїм рішенням черговість одержання права на спадкування за умови, що позивач протягом тривалого часу опікувалася спадкодавцем, матеріально його забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби чи безпорадного стану.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив та виклав у п. 5.2 Листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» те, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК України).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Як на підставу позову, позивачка посилається на те, що тривалий час (28 років) з 1987 року по травень 2015 року вона проживала із померлим та опікувалася ним. Вони мали гарні відносини, постійно спілкувалися та проводили разом час. Також, вони були пов'язані спільним побутом, ними велося спільне господарство, разом виховували дітей від попереднього шлюбу. Постійно допомагала йому у всьому, у тому числі і матеріально. Також вона надавала і іншу допомогу спадкодавцю: прибирала в будинку, готувала їжу, допомагала з ремонтом тощо. Допомагала та доглядала померлого коли він перебував у тяжкому стані, хворів. Тож вона постійно, до дня смерті, була разом із ним та допомагала у всьому.

Крім того, як зазначалося вище, відповідач ОСОБА_3, яка є дочкою померлого, згідно поданої нею заяви позовні вимоги визнала повністю.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 визнала позовні вимоги повністю, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовна вимога про зміну черговості одержання права на спадкування підлягає задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України із ОСОБА_3 та виконавчого комітету Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню по 320 грн. 00 коп. судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст. 1258, 1259, 1261 Цивільного кодексу України, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 4, 12, 13, 76 -82, 141, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Житомирської міської ради про зміну черговості одержання права на спадкування задовольнити.

Змінити черговість у спадкуванні прав та обов'язків після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, шляхом визнання за ОСОБА_1 права на спадкування за законом, як спадкоємиці першої черги після смерті ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_3 (НОМЕР_1, виданий ТП в пос. Сергиевском ОУФМС Росии по Московской обл. в гор. Коломне) на користь ОСОБА_1 320 грн. 00 коп. судового збору.

Стягнути з Житомирської міської ради () на користь ОСОБА_1 320 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. І. Драч