Справа № 317/3421/18
Провадження № 2/317/1324/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Балкової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 08.05.2018 року у розмірі 56175,80 грн. основного боргу та 213,18 грн. 3% річних, та судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 08.05.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом складання розписки було укладено договорів позики, згідно з якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти у сумі розміром 2008,00 доларів США і зобовязався повернути їх ОСОБА_1 у строк до 25.08.2018 року.

Проте, станом на день подання позовної заяви відповідач своє зобовязання щодо повернення позивачу взятих у борг коштів розміром 2008,00 доларів США не виконав, кошти в обумовлений строк не повернув.

Враховуючи те, що відповідачем сума заборгованості не сплачена в обумовлений строк, позивач просить також стягнути 3% річних, що складає 7,59 доларів США., що складає 213,18 грн.

Позивачка у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала до суду оригінал розписки від 08.05.2018 року та заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та без фіксування процесу технічними засобами.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву про визнання позову. Відзив, у передбачений ухвалою від 05.11.2018 строк, суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні розписки від 08 травня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 ( СЮ 425639) отримав у борг від ОСОБА_1 (СА 583693) суму 2008,00 (дві тисячі вісім) доларів США в термін до 25.08.2018 (а.с. 19).

ОСОБА_1 свої зобовязання за договором позики виконала у повному обсязі, а саме: надала відповідачу позику у розмірі 2008,00 доларів США., що підтверджується розпискою.

Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти у розмірі 2008,00 доларів США в рахунок погашення заборгованості за договором позики. Таким чином, у порушення умов договору позики, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та боржник на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову, а також враховуючи те, щоОСОБА_2 не сплатив заборгованість за договором позики, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в сумі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 610, 612, 625, 1046-1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 206, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії СА 583693) до ОСОБА_2 (70435, Запорізька область, Запорізький район, с. Балабине, вул. Престижна, буд. 19, паспорт серії СЮ 425639) про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 56172,80 грн. (пятдесят шість тисяч сто сімдесят дві грн. 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму трьох відсотків річних у розмірі 213,18 грн. ( двісті тринадцять грн. 18 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Р.В. Мінгазов