Справа № 534/1835/17
Провадження № 2/534/118/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді за участю секретаря представника позивача представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Горішні Плавні Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування. Посилаючись на те, що 11.04.2005 померла її мати ОСОБА_6, після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала її померлій матері на підставі свідоцтва про право власності на житло, проте правовстановлюючі документи не збереглись. Коли вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини , їй відмовили в звязку з тим, що нею було пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки на день смерті вона і померла не були зареєстровані за однією адресою, але вона постійно проживала з матірю, що підтверджується актом від 31.10.2017. Просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2.

27.02.2018 від представника Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнають, посилаючись на те, що у матеріалах справи відсутні докази , які б підтверджували факт проживання позивача із померлою на день відкриття спадщини, копії документів доданих до позовної заяви, вказують що на момент смерті ОСОБА_6, позивач проживала і була зареєстрована в іншому житловому приміщенні , окремо від померлої.

Позивач в судове засідання не зявилась, її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини зазначені в ній .

Представник Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області в судовому засіданні заперечував проти вимог позивача, посилаючись на їх необґрунтованість і безпідставність , з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази , надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються , обґрунтовуючи свої позовні вимоги та заперечення, суд находить позов таким , що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 000927 від 11.04.2005 ОСОБА_6, померла 11.04.2005 відомості про місце її реєстрації на момент смерті у справі відсутні (а.с.6).Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-АВ від 22.09.1970 ОСОБА_7 народилась 08.09.1970 , батьками зазначені ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ № 326267 від 26.12.1992 ОСОБА_7 одружилась з ОСОБА_10, прізвище дружини після укладення шлюбу «Ніколайчук» (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ОСОБА_9 змінила прізвище на «Шашкова» після укладання шлюбу 06.04.1979 р. (а.с.8).

В якості доказу права власності на квартиру АДРЕСА_3 ( Комсомольськ ) суду надано копію технічного паспорту та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2018 , згідно яких ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_4 ( нині Горішні Плавні) (а.с.23 -24,60).

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_11, ОСОБА_5 було розяснено, що спадкова справа щодо майна померлої 11.04.2005 ОСОБА_6 на даний момент не може бути заведена , оскільки нотаріусу не було надано документів, що підтверджують факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, крім того не надано оригінал правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15).

В якості головного доказу проживання зі спадкодавцем суду надано акт від 31.10.2017 , згідно якого ОСОБА_5 проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1998 року по цей час (а.с.19).

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 в м. Комсомольськ ( нині Горішні Плавні ) АДРЕСА_5 , позивачу необхідно для оформлення права на спадщину після смерті її матері , оскільки згідно паспорта позивача, вона зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 ( нині Горішні Плавні ) (а.с11).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За нормою ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У п. 1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №-296/5 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦКУкраїни. Фізична особа може мати декілька місць проживання, у цьому разі місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Зокрема, за положеннями п.3.22 п.3 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Доказом проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, покази свідків та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

На підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач надала довідку КЖЕП №1 від 02.11.2017, де значиться , що ОСОБА_12 не зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно акту складеного та підписаного сусідами проживає без реєстрації (а.с.20) та акт сусідів від 31.10.2017 , де значиться , що ОСОБА_5 дійсно проживала за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1998 року по цей час постійно (а.с.19).

Разом із тим із долученої позивачем копії паспорту вбачається , що її прізвище ОСОБА_5 , а не ОСОБА_12 , як зазначено в довідці ( а.с .10).

Згідно акту від 31.10.2017 , який склали сусіди : ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, значиться , що ОСОБА_5 дійсно проживала за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19).

Разом із тим із акту не вбачається в якому місці , в якій області проживала позивачка , не вказано нам підставі яких даних складений зазначений акт.

Зазначені у даній довідці обставини з приводу періоду, коли позивач проживала в квартирі спадкодавця ОСОБА_6, суд не може визнати достовірними , оскільки ці обставини не підтверджені в судовому засіданні особами , які складали зазначений акт , а одна з таких осіб свідок ОСОБА_13, пояснила лише , що часто бачила позивача , а на запитання представника відповідача підтвердити чи проживала позивач в квартирі спадкодавця ОСОБА_6 в період зазначений в акті не змогла . Крім того , в судовому засіданні з»ясувалось , що свідок ОСОБА_13 в квартирі АДРЕСА_6 лише з 22.07.2017, а до цього була зареєстрована за в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Місцем проживання фізичної особи згідно зі ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає, постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

В листі Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: «Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи».

За ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., № 1382-IV місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Отже, за вищенаведеними нормами закону та розясненнями, постійним місцем проживання особи є те житло, де особа проживає не менше шести місяців на рік. Між тим, для задоволення позову і встановлення заявленого факту вимагається саме постійне проживання із спадкодавцем на день його смерті, а не тимчасове перебування в квартирі у спадкодавця .

З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд встановити той факт, що вона постійно проживала в квартирі своєї матері ОСОБА_6на день її смерті, проте, як встановлено судом, вона зареєстрована за іншою адресою . Позивачем не надано суду належних , допустимих та достовірних доказів , які в своїй сукупності дали б змогу дійти до висновку про наявність обставин справи на які вона посилається , як на підставу своїх позовних вимог.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст.1268ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ст.1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Частина 2 ст. 315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7від 30 травня 2008року роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд критично ставиться до акту комісії мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_7 (а.с.19), оскільки вказаний акт складався сусідами ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_14, з яких судом за клопотанням позивача була допитана лише ОСОБА_13, яка показала суду, що пом»ятає позивачку ще дівчинкою, школяркою, потім позивачка виросла і стала проживати з чоловіком, вона часто бачила позивачку , але чи проживала вона в квартирі АДРЕСА_3 , сказати не може , в зазначеній квартирі вона ніколи не була.

Суд критично ставиться і до показань свідка ОСОБА_16, яка є матірю співмешканця позивача , оскільки зазначений свідок в судовому засіданні показала , що позивач постійно проживала з матір»ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_7 , однак не орієнтується в часі , зазначаючи, що ОСОБА_17, померла приблизно пять років тому, а позивач зі слів співмешканця виїхала із спірної квартири приблизно шість місяців назад.

Крім того, суду не надано доказів щодо місця реєстрації та проживання ОСОБА_6 на день смерті 11.04.2005, а також правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, тому вони є такими, що не дозволяють встановити факт постійного проживання позивача разом із своєю матірю ОСОБА_6, яка померла 11.04.2005 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_8 , тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, то судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,141,213,265 ЦПК України, суд -

ухвалив :

В позові ОСОБА_5 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення через суд першої інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.О.Куц