ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 2-1835/11

провадження № 22-ц/4809/373/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Гончар В .В.,

учасники справи :

заявник - ОСОБА_1,

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

представник стягувача за довіреністю - Григор?єв Віталій Вікторович,

суб'єкт оскарження - Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області, Державний виконавець Брандальський Дмитро Сергійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2018 року у складі судді Шевченко І.М. у справі за cкаргою на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області Брандальського

Дмитра Сергійовича.

Зазначав, що при ознайомленні 20 травня 2018 року з виконавчим провадженням № 32003021, йому стало відомо, що 06 квітня 2018 року державним виконавцем Брандальським Д.С. винесена постанова про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження. Вважає цю постанову незаконною, оскільки державним виконавцем порушено п. 16 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5, вимоги ст. 19 Конституції України. Державний виконавець діяв не у спосіб, не на підставі і не в межах повноважень, які передбачені законодавством. Вважає посилання державного виконавця на ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним, бо нею не регулюються питання щодо порядку виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження. Внаслідок дій державного виконавця, з нього проводиться подвійне стягнення за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 квітня 2015 року та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2011 року. Виконавче провадження повинно бути закінчено 16 вересня 2012 року, а тому після закінчення цього строку виконавче провадження здійснюватись не може. Просив суд скасувати постанову державного виконавця від 06 квітня 2018 року по виконавчому провадженню № 32003021 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження; зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, виданого 16 березня 2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з нього на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 560101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн.; скасувати постанову про передачу виконавчого документа від 13 квітня 2018 року та постанову про прийняття виконавчого провадження від 13 квітня 2018 року по провадженню № 32003021 (а.с. 1-3).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 Суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв в межах чинного законодавства, а тому підстави для задоволення скарги відсутні. Крім того, заявником пропущено строк подачі скарги на дії державного виконавця (а.с.79-83).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення його скарги. Зазначає, що судом не враховано, що дії державного виконавця суперечать положенням ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що виконання кількох рішень щодо одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника,у рамках зведеного. Висновки суду про пропуск ним строку на оскарження дій державного виконавця не обґрунтовані та не підтвердженні матеріалами справи (а.с. 90-91).

У відзиві на апеляційну скаргу Державний виконавець Фортечного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальський Д.С. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін. Зазначає, що державний виконавець діяв відповідно до вимог закону, яким передбачено обов'язкове винесення постанови про передачу виконавчого провадження під час реєстрації передачі виконавчого провадження до іншого органу ДВС, яка здійснюється після виведення виконавчого провадження зі складу зведеного провадження. Заявником пропущено десятиденний строк для подачі скарги на дії державного виконавця (а.с. 106-109).

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке отримало копію апеляційної скарги та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження (а.с.115), відзив на апеляційну скаргу не надало.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області Брандальський Д. С. та представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна», які належним чином під розписку повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не прибули (а.с.117,119).

Державний виконавець Брандальський Д. С. надав письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково , а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали з таких підстав.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.451 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2011 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 17 грудня 2007 року в розмірі 560 101,46 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. (а.с.46 ).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 квітня 2015 року , яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2015 року, задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17 грудня 2007 року в розмірі 255754,09 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки,а саме на належні ОСОБА_1 житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, та застосовано спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів, стягнуто на користь ТОВ судові витрати в сумі 2557,54 грн. (а.с.65-72,73-74).

На підставі вказаних рішень суду, видані виконавчі листи, які передані на примусове виконання до Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області.

Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальського Д.С. від 31 травня 2017 року виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 об?єднані у зведене виконавче провадження (а.с.16,64).

Відповідно до пункту 7 розділу У Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/15 передача виконавчих проваджень на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби може здійснюватись за рішенням начальника управління державної виконавчої служби щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

02 квітня 2018 року до Фортечного відділу ДВС надійшла постанова заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби Журавко В.М. про передачу виконавчого провадження № 32003021 на виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області (а.с.39-40).

На підставі цієї постанови, 06 квітня 2018 року державний виконавець Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальський Д.С . виніс постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, відповідно до якої вивів виконавче провадження № 32003021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1835, виданого 16 березня 2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 560101,46 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561921,46 грн. із зведеного виконавчого провадження № 5405014, яке веде Фортечний ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області (а.с.10-11).

Постановою заступника начальника відділу Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Чубарою Л.В. від 13 квітня 2018 року передано вказаний виконавчий лист Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області (а.с.12-13).

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Спеціальним законом, що регулює порядок учинення виконавчих дій, є чинний закон № 1404-УІІІ та закон № 606-ХІУ, який був чинним на час учинення виконавчих дій за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором.

За правилами цих законів, як у редакції, що була чинною на час учинення виконавчих дій, так і на час розгляду справи, передбачалися особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Так, у ст.33 Закону № 606-ХІУ, чинного на час учинення виконавчих дій, передбачалося, що в разі, якщо в органі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об?єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору й можливих витрат, пов?язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті в кількох органах ДВС, об?єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Мін?юстом.

Відповідно до пункту 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень в редакції наказу МЮ України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об'єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об'єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Пунктом 16 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч. 1. ст.30 Закону України № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, в яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - наявність підстав для завершення виконавчого провадження.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц .

У постанові державного виконавця від 06 квітня 2018 року відсутнє посилання на наявність підстав для завершення виконавчого провадження.

Виведенням виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором із зведеного виконавчого провадження, порушено правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника .

Тому за таких обставин доводи скарги про порушення прав боржника внаслідок винесення державним виконавцем постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, є обґрунтованими.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що для нього не має принципового значення чи буде виконуватись примусове виконання рішень суду Фортечним ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області чи відділом примусового виконання рішень УДВС

ГТУЮ у Кіровоградській області, основне, щоб виконувалось саме зведене виконавче провадження, щоб не допускалось подвійне стягнення з нього, як з боржника.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про необґрунтованість скарги.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.449 ЦПК України скарга на дії державного виконавця може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч.2 ст.449 ЦПК).

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 дізнався про наявність постанови державного виконавця про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 06 квітня 2018 року 02 травня 2018 року. Матеріалами справи підтверджується, що про вказану постанову ОСОБА_1 стало відомо при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 20 травня 2018 року, скаргу на дії державного виконавця подано 21 травня 2018 року.

Тому за таких обставин висновок суду про пропуск боржником строку для зверення зі скаргою до суду, є безпідставним.

Доводи скарги про те, що виконавче провадження підлягає закінченню у зв?язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на законі. Державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому законом порядку.

У скарзі не зазначено як суб?єкт оскарження Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області або його посадові особи, у скарзі відсутні доводи та обґрунтування про незаконність рішень вказаного органу чи його посадових осіб щодо передачі виконавчого документа та його прийняття.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1

М.Г. уточнив, що незаконною вважає саме постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження державного виконавця Фортечного ВДВС Брандальського Д.С..

Підстави для зупинення стягнення на підставі виконавчого листа до завершення розгляду скарги, відсутні.

Керуючись ст.268, п.2 ч.1ст. 374, ст.376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2018 року скасувати.

Визнати неправомірними дії Державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Брандальського Дмитра Сергійовича та скасувати постанову Державного виконавця про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 06 квітня 2018 року по виконавчому провадженню № 32003021.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Головуюча суддя Л.В. Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

В.В.Черненко