Справа № 738/1333/17
№ провадження 6/738/5/2018
У Х В А Л А

14 березня 2018 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi
в складi судді Парфененко О.Я.
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника заявникаОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відстрочення виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_4, яка була відповідачем у справі, про відстрочення виконання судового рішення. Заява мотивована тим, що у справі за позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості Менським районним судом Чернігівської області 02 листопада 2017 року ухвалено рішення, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 15 березня 2011 року у розмірі 56352,28 грн. та 1600,00 грн. у відшкодування судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору. Заявник просить відстрочити виконання цього судового рішення но один рік, посилаючись на те, що не працює, оскільки знаходится у відпустці у звязку з доглядом за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, має на утриманні трьох малолітніх дітей, є одинокою матірю та такою, що має статус багатодітної сімї, доходів не має.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про відстрочення судового рішення, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Від ПАТ «ПриватБанк» до суду надійшли письмові заперечення та відзив на заву ОСОБА_4, згідно з якими, представники позивача просили відмовити у задоволенні заяви про відстрочення судового рішення, оскільки обставини, на які посилається боржник не є винятковими обставинами, які ускладнюють виконання судового рішення.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, додані до заяви, дослідивши матеріали цивільної справи №738/1333/17, провадження № 2/738/516/2017, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до положень частин 1, 3-5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання; підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим; вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту вищевказаної норми закону слідує, закон пов'язує можливість відстрочення виконання рішення лише з наявністю об'єктивних, тобто таких, що не залежать від волі боржника, обставин, які носять винятковий характер і утруднюють виконання судового рішення у строк чи у встановлений судом спосіб.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року № 8 зазначено про необхідність врахування під час вирішення заяви про розстрочення та відстрочення виконання рішень, того, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Судом встановлено, що у справі за позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості Менським районним судом Чернігівської області постановлено рішення від 02 листопада 2017 року, згідно з яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 15 березня 2011 року у розмірі 56352,28 грн. (станом на 31 липня 2017 року), яка складається з: 2671,75 грн. заборгованості за кредитом, 49327,88 грн. заборгованості по процентам, 1193,02 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 2659,63 грн. штрафу (процентна складова) та 1600,00 грн. у відшкодування судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору та 28 грудня 2017 року позивачу направлено виконавчий лист.

У матеріалах справи відсутні та учасниками розгляду не надані до суду докази про добровільне виконання відповідачем (боржником) судового рішення частково або повністю, а також докази про предявлення виконавчого листа до примусового виконання та про наявність відкритого виконавчого провадження щодо виконання вищезазначеного судового рішення.

При вирішенні питання про відстрочення виконання рішення Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року, суд враховує, що спір, у якому постановлене судове рішення виник внаслідок невиконання відповідачем договірних зобовязань, тобто з вини відповідача, а також те, що заявником не обґрунтовано винятковості випадку, у звязку з яким слід би було відстрочити виконання судового рішення суду та не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення.

Посилання заявника про складне матеріальне становище, перебування заявника у відпустці, повязаній із доглядом за дитиною, наявність у заявника дітей, а також наявність статусів одинокої матері та багатодітної сімї не свідчать ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не можуть бути підставами для відстрочення виконання рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наведені заявником підстави для відстрочення виконання рішення суду не можуть вважатись винятковими, тому заява ОСОБА_4 про відстрочення виконання судового рішення не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 435 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відстрочення виконання судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області .

Суддя О.Я. Парфененко