Справа № 527/2358/18
провадження 2/527/969/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Глобине цивільну справу № 527/2358/18 за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, за участю третіх осіб: відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру Полтавської області, Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно.

В своєму позові зазначив, що 08 січня 2003 року помер ОСОБА_3. Після смерті останнього залишилося спадкове майно право на земельну частку (пай), яке належало йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0341161, зареєстрованого за № 732 від 28.12.1999, яке фактично прийняла позивач шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Вона є спадкоємцем майна за законом, інші спадкоємці відсутні. Оригінал зазначеного сертифікату втрачено, у звязку з чим, ОСОБА_4, державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну частку (пай).

Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично прийняла спадщину після смерті 08 січня 2003 року її брата ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлого та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого 08 січня 2003 року ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), площею 3,20 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0341161 виданого 28 грудня 1999 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №732.

У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Третя особа в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без повідомлення причин неявки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

08 січня 2003 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія І-КЕ № 377777, виданого повторно Глобинським районним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 08 травня 2018 року .

Після смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), що належала померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0341161 площею 3,20 умовних кадастрових гектари, виданого на підставі розпорядження голови Глобинської РДА №752 від 22.12.1999, що знаходиться на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується листом відділу у Глобинському районі Головного управління Держземагенства у Полтавській області №129/104-18 від 20.06.2018.

Оригінал зазначеного сертифікату втрачено.

Згідно довідки № 570 від 11.05.2018, виданої виконкомом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований та постійно проживав до дня своєї смерті 08.01.2003 у с. Мозоліївка, Глобинського району, Полтавської області, по вул. Молодіжній, буд. 21, в складі сім»ї: дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до повідомлення № 2246/12.3-04-33 від 19.10.2018 Глобинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, про що складений актовий запис про смерть № 68 від 12.11.2007 виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області .

Спадкоємцем на майно померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (позивач) та відповідно до норм діючого на момент смерті брата законодавства, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

ОСОБА_1 (позивач) є рідною сестрою померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії УБ №144439, виданого Мозоліївським сільзагс Градизького району 24 квітня 1941 року, свідоцтвом про одруження серії І-УР № 619262 виданим ОСОБА_9 районним бюро ЗАГС Полтавської області 27 січня 1961 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 №4 від 05 травня 2018 року.

Як вбачається із повідомлення №1155 від 30.11.2018 Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області після померлого 08 січня 2003 року ОСОБА_3 за даними відомостями зі Спадкового реєстру та Алфавітних книг спадкових справ (1999 р.- 2008 р; 2009 р. 2018 р.) спадкова справа не заведена.

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до Градизької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну частку (пай) після померлого 08 січня 2003 року ОСОБА_3 06 листопада 2018 року державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцем пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не надано оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності застосовуються норми Цивільного Кодексу Української РСР в ред. 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР ( 1963 року), не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Прийняття спадщини підтверджується різними діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили у володіння ( користування, розпорядження) спадковим майном.

Згідно ч.2 ст. 553 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємець за законом чи за заповітом в праві відмовитися від спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм Цивільного Кодексу 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в Постанові «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року (з відповідними змінами, які діяли на час виникнення даних правовідносин), заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

У відповідності до постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю , постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п.4.21 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так як у разі, якщо право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному земельному кадастрі, та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не можливо зареєструвати дане нерухоме майно, то встановити своє право власності можливо в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

З п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 року вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну частку(пай) в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 ЗК України, ст.ст. 328, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 2-13, 81, 200, 247, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Мозоліївка Глобинського району Полтавської області (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, рнокпп-) фактично прийняла спадщину після смерті 08 січня 2003 року її брата ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлого.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, рнокпп-), в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,20 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Пронозівської сільської ради Полтавської області та належала померлому 08 січня 2003 року її брату ОСОБА_3 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0341161, зареєстрованого у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28.12.1999 року під №752.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Повне найменування сторін

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, рнокпп-);

Представник позивача: ОСОБА_2 (адреса робочого місця адвоката: Полтавська область, м. Полтава, вул. Гоголя, 7, оф.101);

Відповідач: Пронозівська сільська рада (місце знаходження: Полтавська область, Глобинського району, с. Пронозівка, вул. Центральна, 28, код ЄДРПОУ № 2254485);

Треті особи: відділ у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру Полтавської області (місце знаходження: Полтавська область, Глобинський район, м. Глобине, вул. Центральна,287);

Градизька державна нотаріальна контора, (місце знаходження: Полтавська область, Глобинський район, селище Градизьк, вул. Київська, 51, );

Суддя Т. В. Левицька