Справа пр. №2/756/1411/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретарів судового засідання - Субіна М.О.,

Приходько І.А.,

учасники справи:

представник позивача - Маслова Т.В.,

відповідач - ОСОБА_3

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року позивач - приватне акціонерне товариство "МТС Україна" (далі - ПрАТ "МТС Україна"), яке 23 травня 2017 року змінило свою назву на приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" (далі - ПрАТ "ВФ Україна"), звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

Свої позовні вимоги ПрАТ "ВФ Україна" обґрунтовувало тим, що між закритим акціонерним товариством "Український мобільний зв'язок" (далі - ЗАТ "УМЗ"), правонаступником якого є ПрАТ "ВФ Україна", та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку від 07 жовтня 2006 року №3104525/1.11515662, згідно з яким позивач зобов'язався надавати відповідачеві послуги мобільного зв'язку на абонентський номер НОМЕР_1, а ОСОБА_3 взяла на себе обов'язок оплачувати надані послуги у строки та в порядку, визначеному договором.

Проте ОСОБА_3 належним чином не виконувала взяті на себе за договором про надання послуг мобільного зв'язку від 07 жовтня 2006 року №3104525/1.11515662 зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за надані послуги, допустила заборгованість з її сплати у сумі 3653,28 грн.

Як стверджував позивач, відповідачеві ОСОБА_3 була надіслана претензія від 25 вересня 2013 року №С 1.11515662/09 з проханням терміново сплатити суму заборгованості у розмірі 3653,28 грн, яка виникла 16 червня 2013 року за послуги, що були надані у період з 01 травня 2013 року по 31 травня 2013 року. Однак, дана вимога була залишена відповідачем без реагування.

З цих підстав позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 3653,28 грн, а також судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували, пояснили суду, що згідно з договором про надання послуг мобільного зв'язку від 07 жовтня 2006 року НОМЕР_3, укладеним між ЗАТ "УМЗ" та ОСОБА_3, відповідач замовила телекомунікаційні послуги в обсязі, передбаченому тарифним пакетом "UMC Мінімальний" та розраховувала на отримання лише відповідних мінімальних послуг в межах тарифного пакету "UMC Мінімальний". Як стверджувала відповідач, тарифний пакет "UMC Мінімальний" не передбачав можливості автоматичного надання послуги з міжнародного роумінгу без додаткового замовлення абонентом цієї послуги.

ОСОБА_3 вказала, що у травні 2013 року, до відбуття на відпочинок до Туреччини, замовила та оплатила додаткові (поза межами тарифного пакету) послуги ПрАТ "МТС Україна" з надання 100 хвилин у роумінгу, однак, зі 100 оплачених хвилин у роумінгу вона використала лише 3 хвилини 37 секунд.

Крім того, відповідач зазначила, що всупереч твердженням позивача, вона не змінювала 01 листопада 2007 року тарифний план "UMC Мінімальний" на тарифний план "МТС Вільний", а також не замовляла 08 червня 2007 року послугу міжнародного роумінгу.

Позивач ОСОБА_3 стверджувала також, що 09 травня 2013 року вона перевірила баланс свого рахунку та виявила наявність боргу, у зв'язку з чим зателефонувала на номер екстреного виклику "111" з метою з'ясування обставин виникнення заборгованості. Відповідачеві було повідомлено, що хтось міг скористатись її мобільним телефоном та здійснив вихідні дзвінки, жодних застережень чи повідомлень стосовно виникнення боргу у зв'язку з підключенням до міжнародного роумінгу оператором надано не було. ОСОБА_3 зазначила, що з огляду на вказані обставини вона вимкнула мобільний телефон та не користувалась ним в подальшому на території Туреччини.

Відтак, як зазначила відповідач, вона не отримала жодної інформації про підключену оператором послугу "GPRS Internet" та про умови її надання, а також нею не було надано згоди на отримання послуги підключення до міжнародного роумінгу.

Указані обставини, на думку відповідача та її представника, свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ "ВФ Україна".

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України "Про телекомунікації" цим Законом регулюються відносини суб'єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування.

Ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що телекомунікаційні послуги надаються за умови укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації.

Ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2006 року ЗАТ "УМЗ", правонаступником якого є ПрАТ "ВФ Україна" (оператор), та ОСОБА_3 (абонент) уклали договір про надання послуг мобільного зв'язку №3104525/1.11515662 (а. с. 11-12).

За умовами договору про надання послуг мобільного зв'язку від 07 жовтня 2006 року №3104525/1.11515662 позивач зобов'язався надавати відповідачеві послуги мобільного зв'язку на абонентський номер НОМЕР_1 (тарифний пакет "UMC Мінімальний"), а ОСОБА_3 взяла на себе обов'язок користуватися послугами мобільного зв'язку відповідно до умов договору та Умов користування мережами мобільного зв'язку, оплачувати надані послуги у строки та в порядку, визначеному договором.

На виконання умов договору про надання послуг мобільного зв'язку від 07 жовтня 2006 року №3104525/1.11515662 оператором підключено ОСОБА_3 до мережі мобільного зв'язку та відкрито їй особовий рахунок НОМЕР_4

Згідно з п. 2.3.1. договору про надання послуг мобільного зв'язку від 07 жовтня 2006 року №3104525/1.11515662 абонент має право користуватись послугами, що надаються за цим договором, у межах районів України, зазначених на карті зон дії мереж мобільного зв'язку, а у разі замовлення абонентом послуги міжнародного роумінгу - користуватись цією послугою в країнах, з операторами яких ЗАТ "УМЗ" уклало договори роумінгу.

08 червня 2007 року абонент ОСОБА_3 подала оператору заявку про підключення їй послуги міжнародного роумінгу на абонентський номер НОМЕР_1, яка була оброблена та виконана оператором (а. с. 159-161). Після активації указаної послуги відповідач неодноразово користувалась нею та сплачувала за її використання (а. с. 162-185).

Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720 (у редакції, чинній на час активації послуги міжнародного роумінгу), визначають порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг.

Згідно п. 31 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, споживач під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг має право на: отримання відомостей щодо можливості та порядку відмови від замовленої телекомунікаційної послуги та від оплати телекомунікаційної послуги, яка не замовлялася.

За положеннями п. 215 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, додатковими платними послугами рухомого (мобільного) зв'язку, зокрема, є роумінг.

Надання послуг рухомого (мобільного) зв'язку розпочинається у строк, передбачений договором. Фактичне отримання абонентом обумовленої в договорі тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом (п. 219 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720).

Отже, отримання ОСОБА_3 послуг міжнародного роумінгу свідчить про те, що така послуга була замовлена абонентом.

Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 не замовляла, а у подальшому відмовилась від послуги міжнародного роумінгу нею, усупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано.

01 листопада 2007 року тарифний план відповідача було змінено на "МТС Вільний".

До цього пакету, зокрема входять послуги "GPRS WAP", "GPRS Internet", "Гіпер.NET", "MMS", WAP-послуга, що підтверджується Тарифами ПрАТ "МТС Україна" для контрактних абонентів стільникової радіотелефонної мережі GSM-900/1800 (а. с. 72, 91, 102, 121).

Перебуваючи на відпочинку в Турецькій Республіці, 08 травня 2013 року ОСОБА_3 скористалась послугою голосового зв'язку у роумінгу, а 13 травня 2013 року - послугою "GPRS Internet" у мережі роумінг партнерів ПрАТ "ВФ Україна" в Туреччині. Також факт користування послугою "GPRS Internet" за абонентським номером НОМЕР_1 було зафіксовано обладнанням оператора 14, 15 і 16 травня 2013 року (а. с. 186-188).

Належних та допустимих доказів на спростування наведених обставин позивач не надала.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що оператор лише надає доступ до GPRS-послуг, проте ініціатором з'єднання з мережею Internet виступає користувач мобільного терміналу. Internet-трафік може використовуватись не тільки у випадках, які передбачають завантаження інформації за запитом користувача, а й окремі моделі мобільних терміналів дозволяють використовувати програмні додатки та автоматично або в ручному режимі здійснювати підключення до мережі Internet і самостійно генерувати Internet-трафік. Про це абоненти ПрАТ "ВФ Україна" повідомлені оператором шляхом розміщення на офіційному веб-сайті позивача Памятки як користуватись мобільним Інтернетом без переплат у роумінгу (а. с. 125-126). Відтак, ОСОБА_3 мала можливість перед відбуттям на відпочинок до Турецької Республіки при належній завбачливості ознайомитись з цією Памяткою та уникнути зайвих витрат при користуванні послугами мобільного зв'язку у роумінгу.

Суд також наголошує, що придбаний ОСОБА_3 додатковий пакет послуг "СНД і Європа" передбачає надання 100 безкоштовних вхідних хвилин голосового зв'язку, натомість відповідачеві за період з 08 травня по 16 травня 2013 року нараховано до сплати за надані послуги вихідних телефонних дзвінків у роумінгу та за використання послуги "GPRS Internet" у мережі роумінг партнерів ПрАТ "ВФ Україна" в Туреччині.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

П. 2.4.2. договору про надання послуг мобільного зв'язку від 07 жовтня 2006 року №3104525/1.11515662 встановлено обов'язок абонента своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги.

Абоненту ОСОБА_3 у період з 08 травня по 16 травня 2013 року надано оператором ПрАТ "ВФ Україна" послуги голосового зв'язку у роумінгу та послугу "GPRS Internet" у мережі роумінг партнерів ПрАТ "ВФ Україна" в Туреччині вартістю 3653,28 грн (а. с. 15), проте зазначені телекомунікаційні послуги абонент не оплатила.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ "ВФ Україна" заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 3653, 28 грн.

Згідно з ст. 141 ЦПК України суд присуджує з ОСОБА_3 на користь ПрАТ "ВФ Україна" судовий збір у сумі 1600,00 грн.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 546, 610, 611, 625, 901-903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 63 Закону України "Про телекомунації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295, керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код в ) заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 3653 (три тисячі шістсот пятдесят три) гривні 28 (двадцять вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код в ) судовий збір у сумі 1600 (тисяча шістсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук