Справа №478/442/18
пров. №2/478/239/2018
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

28 березня 2018 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява обґрунтована тим, що 30 червня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 не виконував взятих на себе обов'язків за кредитним договором, не здійснював щомісячного погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 90701 грн. 15 коп., яка складається з 2154 грн. 20 коп. - заборгованість за кредитом; 78991 грн. 84 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 4759 грн. 82 коп. - заборгованість зі сплати пені та комісії; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4295 грн. 29 коп. - штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1762 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні посилаючись на те, що строк дії картки сплив у 2015 році та в рахунок погашення кредитної заборгованості здійснив останній платіж 25 грудня 2013 року в сумі 2500 грн., просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши доводи відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 30 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір з використанням кредитки «Універсальна», відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 2200 грн.

Кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки.

За користування кредитними коштами встановлені проценти у розмірі 3% щомісяця або 30% річних.

За порушення строків повернення кредитних коштів за Умовами кредитування визначена оплата штрафних санкцій.

Вказаний договір складається із заяви позичальника (клієнта), Тарифів надання кредиту, Умов і правил надання банком послуг та Правил користування платіжною карткою.

Так, пунктом 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Крім того, вищезазначеними Умовами та Правилами передбачено, зокрема: нарахування банком за користування кредитом та овердрафтом процентів в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік - п. 2.1.1.12.6; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісії - п.2.1.1.7.6.

Відповідач висловив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг, що укладено між ним та банком, та підтверджено його підписом у цій заяві (а.с.8).

Пунктом 2.1.1.12.5 Умов визначено, що погашення за кредитом за платіжними картками без установленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Оскільки ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, у відповідача утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 19 березня 2018 року становить 90701 грн. 15 коп., яка складається з 2154 грн. 20 коп. - заборгованість за кредитом; 78991 грн. 84 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 4759 грн. 82 коп. - заборгованість зі сплати пені та комісії; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4295 грн. 29 коп. - штраф (процентна складова).

Встановлено, що згідно з випискою за особовим рахунком відповідачем ОСОБА_1 було здійснено операцію з поповнення карткового рахунку 25.12.2013 року та останній раз отримання готівки по кредитній картці відповідачем було здійснено 30.12.2013 року, після цього ним жодних операцій не здійснювалося (а.с. 59-66).

Термін дії картки, виданої ОСОБА_1 закінчився у лютому 2015 року (а.с.67).

З урахуванням умов пункту 2.1.1.12.5 вказаних Умов, строк погашення кредиту в повному обсязі визначається одноразовим платежем - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH), тобто 28 лютого 2015 року.

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до експресс-накладної №1705 (а.с.43) звернулося до суду із вказаним позовом про захист свого порушеного права 26 березня 2018 року.

Відповідачем ОСОБА_1 заявлено в судовому засіданні про застосування позовної давності (а. с. 77).

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення (постанова Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15).

Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником шляхом внесення коштів готівкою чи безготівково: з погашення процентів щомісячно за попередній місяць, з погашення кредиту - в повному обсязі не пізніше останнього дня, вказаного на платіжній картці, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником свого зобов'язання.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Виходячи із тих обставин, що строком повернення кредиту є лютий 2015 року, останній платіж відповідачем ОСОБА_1 було здійснено у грудні 2013 року, перебіг строку позовної давності за вимогами по сплаті процентів, з урахуванням умов укладеного між сторонами кредитного договору, почався з січня 2014 року. Звернувшись до суду із даними вимогами лише у березні 2018 року, банк пропустив визначений статтею 257 ЦК України строк позовної давності. Причин пропуску цього строку ПАТ КБ «ПриватБанк» наведено не було.

За таких обставин, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову в звязку із пропуском строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя