Справа № 365/86/18
Номер провадження: 2/365/120/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.06.2018 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про збільшення розміру аліментів на дитину та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2018 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 12.09.2013 із відповідача проводиться стягнення аліментів на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.08.2013 і до досягнення сином повноліття. 08.07.2017 набарав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Цим Законом визначено, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, тому з метою забезпечення дитині належного рівня життя, просить збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати із відповідача на користь позивача на сина аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.07.2017 і до досягнення сином повноліття, судові витрати покласти на відповідача.

23.03.2018 відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому посилається на те, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 12.09.2013 із нього проводиться стягнення аліментів на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.08.2013 і до досягнення сином повноліття. Однак, починаючи з 2015 року, він проживає однією сім»єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_7 Вони мають спільного сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та чекають народження дитини. Крім того, на його утриманні перебуває син співмешканки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_7 не має змоги працювати, так як перебуває на 5 місяці вагітності. За таких обставин він не має змоги здійснювати позивачу сплату аліментів у розмірі ? частини усіх отриманих ним доходів. Такі витрати ставлять його сім»ю у вкрай невигідне матеріальне становище. Крім цього він оплачує комунальні послуги, витрати на лікування дітей та здійснює утримання будинку, тому просить зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/8 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 27.02.2018 залучено до участі у справі ОСОБА_5 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 02.04.2018 зустрічний позов ОСОБА_4 обєднано із первісним позовом.

Ухвалою суду від 24.04.2018, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивача витребувано від ВДВС виконавче провадження про стягнення аліментів із відповідача на користь позивача та довідку про заборгованість по аліментних зобовязаннях.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, зустрічний позов не визнала повністю, відповідач позов визнав повністю, зустрічний позов підтримав повністю, третя особа повторно не зявилась в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, направила заяву про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Також зазначила, що іншого способу привести виконавчий документ до відповідно до вимог чинного законодавства не вбачається. Щодо зустрічного позову пояснила, що відповідач не надав переконливих доказів на підтвердження утримання ним дітей, які з ним проживають. Його співмешканка є одинокою матір»ю та має право на отримання відповідної соціальної допомоги. Із пояснень відповідача вбачається, що остання не отримує такої допомоги, так як не надала необхідних документів до управління соціального захисту. По вагітності вона також має право отримувати допомогу. На спільного сина сторін суд присудив аліменти у розмірі ? частки його доходів. Зменшивши розмір виплат на ОСОБА_6, цей син опиниться в нерівних умовах щодо іншого сина відповідача. У позивача погіршився матеріальний стан на відміну від покращення такого стану відповідача. Проте останній сплачував на сина ОСОБА_10 аліменти лише у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, хоча розмір ? частки його заробітної плати перевищував такі 50%. Щодо витрат на правничу допомогу, у яку входить підготовка позовної заяви, запитів, збір документів, надання консультацій та супровід справи у суді, то вважає, що надавати їх розрахунок непотрібно, так як вони є гонораром адвоката.

В судовому засіданні відповідач надав пояснення, які повністю відтворюють зміст зустрічних позовних вимог. Крім того зазначив, що він визнає позовні вимоги у повному обсязі, так як фактично сплачував аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У більшому розмірі не сплачував аліменти, оскільки, на його думку, позивач нераціонально використовує ці кошти. Він же збирає гроші на операцію ОСОБА_6, купляє йому одяг та інші необхідні речі. Позивач не зверталась з цих підстав до ДВС. Заперечує проти покладення на нього обовязку щодо сплати всіх судових витрат. Щодо витрат на правничу допомогу, то вбачає їх необґрунтованими. Його співмешканка не отримує допомогу як одинока мати, оскільки така допомога призначається із урахуванням матеріального становища сім»ї. Тому необхідно було б надавати його доходи, які є достатніми.

Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно зясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Згурівського районного суду Київської області від 12 вересня 2013 року у справі № 365/651/13-ц із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 проводиться стягнення аліментів на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір»ю позивачем у справі, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.08.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8, 133, 81-134 - копії рішення суду, виконавчого листа та виконавчого провадження).

До складу сім»ї відповідача входить його співмешканка ОСОБА_7, яка є одинокою матір»ю та має сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає з ними, та їхній спільний син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_7 є вагітною (а.с.31-35 копії свідоцтв про народження, довідок та Витягу із Державного реєстру).

Відповідач має задовільний стан здоровя, є працездатним, працює, має постійний регулярний дохід, його середньомісячна заробітна плата становить 9420,29 грн (а.с.47).

Позивач звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності - 08.07.2017), внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, у редакції чинній із 08.07.2017, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може згодом бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя одного із них.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.989, яка ратифікована постановою Верховної ОСОБА_8 № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини нам рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що законом змінено мінімальний розмір аліментів на одну дитину із «30%» на «50%».

Відповідно до роз»яснення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів розмір аліментів. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Проте, враховуючи визнання відповідачем позову повністю, в тому числі, й щодо дати, з якої позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів, суд вбачає за можливе змінити розмір стягуваних аліментів з 8 липня 2017 року, тобто з дати внесення змін до ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак вбачається за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Проте суд вбачає за необхідне відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат не подала детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, із детальним зазначенням їх вартості. Також представник позивача у судовому засіданні зазначила, що не вважає за потрібне надавати детальний розрахунок, що унеможливлює можливість перевірити їх розумність та виправданість.

Позивач надала договір-доручення про надання правничої допомоги адвокатом, укладений між нею та адвокатом ОСОБА_2 15.02.2018, відповідно до умов якого гонорар адвоката оформляється додатковою угодою до нього. Така додаткова угода була укладена між зазначеними особами 11.06.2018, сторони цієї угоди узгодили розмір гонорару адвоката в сумі 4000 грн, які ОСОБА_3 зобовязується сплатити ОСОБА_2: ? частки авансово до проголошення судового рішення, іншу ? - не пізніше дня проголошення рішення суду у цій справі. Представник позивача надала суду копії платіжного доручення та копію квитанції терміналу, відповідно до яких ОСОБА_3 перерахувала 2000,00 грн 19.02.2018 на рахунок 5168********7075, та 2000,00 грн - 12.06.2018 на рахунок 516749********88 , у яких адресата не зазначила.

Із наданих платіжних документів неможливо встановити отримувача цих коштів, призначення платежів, враховуючи також те, що вони були сплачені на різні рахунки, а суд не може грунтувати свої висновки припущеннях.

Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й те, чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04, п. 269).

У зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів вбачається за необхідне відмовити, так як у судовому засіданні не доведено, що є законні підстави для зменшення розміру призначених аліментів за рішенням суду від 12.09.2013. Натомість вбачається, що цей позов направлений на ущемлення інтересів дитини за первісним позовом, оскільки ОСОБА_4 не надав доказів про те, що на його утриманні перебуває його співмешканка та її син ОСОБА_9

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 2, 19, 81, 82, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про збільшення розміру аліментів на дитину задовольнити повністю.

Розмір аліментів, призначених рішенням Згурівського районного суду Київської області від 12 вересня 2013 року у справі № 365/651/13-ц, змінити та стягнути із ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 8 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Відмовити ОСОБА_3 у стягненні cудових витрат на професійну правничу допомогу.

Відкликати із відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 районного управління юстиції Київської області виконавчий лист № 365/651/13-ц про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення суду.

Повне судове рішення складене 25 червня 2018 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО