АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1218/18Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач ОСОБА_5;

особа яка подала апеляційну скаргу публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 15 травня 2018 року, ухваленого в складі судді Побережної Н.П., у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -:

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08 лютого 2011 року, ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід»ємних частин договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах передбачених договором.

Позичальник повинен надавати банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Позичальник взяті на себе зобов»язання належним чином не виконував у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 28 лютого 2018 року склала 26791,57 грн., яка складається з наступного: 1987,47 грн. заборгованість за кредитом; 22852,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1251,98 грн. штраф (процентна складова).

ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 26791,57 грн. за кредитним договором № б/н від 08 лютого 2011 року, яка складається з наступного:

- 1987,47 грн. заборгованість за кредитом;

- 22852,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом,

- 200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- 500 грн. штраф (фіксована частина);

- 1251,98 грн. штраф (процентна складова).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_5 вказує, що загальна позовна давність відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність тривалістю один рік застосовується до вимог про стягнення ненустой1ки (штрафу, пені). Він вважав, що картковий кредит ним погашений. Позов визнав частково, а саме в сумі заборгованості за кредитом в сумі 1987 гривень 47 копійок та заборгованості за процентами за період з 28 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року в сумі 1242 гривні 03 копійки. Просиву позов Банку задовольнити частково та стягн6ути з нього заборгованість в сумі 3229 гривень 50 копійок, з яких борг по кредиту 1987 гривень 47 копійок та несплачені проценти на заборгованість в сумі 1241 гривні 03 копійки.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 15 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності, а отже вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на те, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апелянт в обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку вказуючи, що строк позовної давності пропущений. Вказує, що до стягнення підлягає заборгованість за відсотками в межах строку позовної давності, тобто за три роки до звернення до суду з 28 лютого 2015 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 22236,44 грн.

11 липня 2018 року ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що апеляційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Факт отримання кредитної картки та коштів він не заперечує, однак вказує, що останній платіж по картці він здійснив 20 жовтня 2014 року. За захистом свого порушеного права Банк звернувся у квітні 2018 року тобто з пропуском строку позовної давності. Вважає, що для вимог про стягнення пені та штрафів строк позовної давності спливає 21 жовтня 2015 року, а для вимог про стягнення основної суми боргу та процентів 21 жовтня 2017 року. Просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08 лютого 2011 року, ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив свою згоду, що підписаний договір разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір.

Факт укладення даного договору сторонами у справі не заперечувався.

Як вбачається з п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах передбачених договором.

Згідно з умовами договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязується виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно з п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Кредитний договір укладається у письмовій формі ( ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди ( ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши позичальнику грошові кошти в кредит.

Звертаючись до суду з позовом Банк вказував, що ОСОБА_5 не належним чином виконував зобовязання за кредитним договором, а тому станом на 28 лютого 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 26791,57 грн., яка складається з наступного: 1987,47 грн. заборгованість за кредитом; 22852,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1251,98 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08 лютого 2011 року станом на 28 лютого 2018 року, останній платіж був здійснений 20 жовтня 2014 в розмірі та 1500,00 грн.(а.с.5-7).

Згідно розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» у відповідача утворилася заборгованість перед банком в розмірі 26791,57 грн. за кредитним договором № б/н від 08 лютого 2011 року, яка складається з:

- 1987,47 грн. заборгованість за кредитом;

- 22852,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом,

- 200,00 грн. комісія;

- 500 грн. штраф (фіксована частина);

- 1251,98 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогами про захист свого порушеного права або інтересу.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач в порядку передбаченому ст. 267 ЦК України заяву про застосування судом строку позовної давності в суді першої інстанції до винесення рішення не подавав, у відзиві на позовну заяву (а.с. 51-52) така заява ОСОБА_5 також відсутня. Викладення змісту статей цивільного законодавства, які регулюють позовну давність, а саме статей 256, 257 , 258 ЦК України на думку колегії не може вважатись заявою про застосування строку позовної давності до вимог позивача в розумінні положень ст. 267 ЦК України.

Крім того, в рішення суду, яке оскаржується (а.с. 57), суд вказав, що від відповідача заява про застосування строку позовної давності не надходила.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, ОСОБА_5 визнав позовні вимоги частково та просив стягнути з нього заборгованість за кредитом в розмірі 1987,47 грн. та заборгованість за процентами на прострочену заборгованість в межах строку позовної давності (за 1 рік) з 28 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 рік, яка становить 1242,03 грн. (а.с.51-52).

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість перед Банком, заяву про застосування строку позовної давності до вимог Банку ОСОБА_5 в порядку визначеному ст. 267 ЦК України не подавав, на що суд посилається в тексту самого рішення, у відзиві на позовну заяву відповідач просив позов Банку задовольнити частково та стягнути з нього заборгованість за тілом кредиту та частково заборгованість за процентами, висновок суду першої інстанції про відмову в позові по причині пропуску позивачем строку позовної давності та про відмову в позові з цих підстав є помилковим, та таки, що прийняте з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про задоволення позовних вимог. Враховуючи що в апеляційній скарзі Банк просить стягнути заборгованість за процентами в сумі 22236,44 грн. до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за процентами саме в такій сумі. Що стосується інших нарахувань, то 200 гривень це відповідно до розрахунку є заборгованість по комісії та два види штрафу передбачені Умовами, які також підлягають стягненню з відповідача на користь Банку.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 лютого 2011 року, а саме: 1987,47 грн. - заборгованість за кредитом; 22236,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 200,00 грн. - комісія; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1251,98 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 4405,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в порядку та на умовах визначених ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Повний текст постанови складений 02 серпня 2018 року.