Провадження № 2-з/234/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Демидова В.К., розглянувши заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

22 лютого 2018 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла заява представника позивача за зустрічним позов ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заяву мотивує тим, що в провадженні Краматорського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Саір +» про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Саір +» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Згідно обсягу позовних вимог позивач по зустрічному позову просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 вартість майнової шкоди в розмірі не менше 50000,00 грн. та з відповідача ОСОБА_2 збитки у вигляді недоотриманої вигоди в розмірі 8000,00 грн та судові витрати орієнтованого розміру 25904,00 грн.

До відкриття провадження по справі позивач намагався врегулювати спір з відповідачами, але вони не визнають своєї провини, у звязку з чим є побоювання та припущення, що вони не будуть виконувати рішення суду та відшкодувати спричинені збитки.

Між тим, на сьогоднішній день висновки експертного дослідження Харківського НДІ судових експертиз імені Бокаріуса, згідно якого постановлена причина пожежі, що сталася 18 жовтня 2017 року в приміщенні позивача. Згідно висновкам пожежа сталася з причини порушення відповідачами правил пожежної небезпеки.

Тому просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_4 та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представники позивача за первісним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог через їх не обґрунтованість.

Суд заслухавши пояснення представників позивача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, знаходить заявлену заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Як встановлено, 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Саір +», в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Саір +» спричинену йому матеріальну шкоду в розмірі 689723,45 грн. та судові витрати.

11 січня 2018 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Саір +» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просять стягнути з відповідача ОСОБА_2 на яких користь спричинену матеріальну шкоду та судові витрати.

05 лютого 2018 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Саір +» звернулося до суду із заявою про залучення по справі співвідповідача ОСОБА_4

05 лютого 2018 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Саір +» звернулося до суду із зустрічною позовною заяво з уточненням , в якій просять стягнути з відповідача ОСОБА_2 збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 8000,00 грн. та судові витрати, з відповідача ОСОБА_4 - вартість майнової шкоди в розмірі відповідно до висновку оціночно будівельної експертизи.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою. Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та з урахуванням роз'яснень Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача за зустріним позовом, зокрема відсутні докази, що свідчать про вчинення відповідачем по первісному позову дій спрямованих на здійснення реалізації майна.

Враховуючи вищезазначені положення ст. 149, 150 ЦПК України, відповідні розяснення постанови Пленуму Верховного Суду України, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову- відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_6