Дата документу 07.12.2018
Справа № 320/6432/18
Провадження № 2/320/3583/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат Пузій Олексій Вікторович до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат Пузій О.В. звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 працював сторожем на ПАТ «Запоріжжяобленерго». 16.03.2018р. його було звільнено за власним бажанням. Відповідачем у день звільнення розрахунок із ним не було проведено. Згідно отриманої ним довідки від 16.03.2018 р. № 68 відповідач має перед ним заборгованість з нарахованої, але не виплаченої оплати праці у загальній сумі 43176,37 грн. Розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день звернення до суду в порядку ст. 117 КЗпП України становить: середньоденний заробіток - 315,26 грн. Сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день звернення до суду складає 30895,48грн. Тому він просить суд стягнути з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на його користь заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати по заробітній платі в розмірі 43176,37грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 30895,48грн., відрахувавши з цієї суми податки та інші обов'язкові платежі.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, але надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Також ними було надано відповідь на відзив відповідача, згідно якої 23.08.2018 року відповідачем ПАТ «Запоріжжяобленерго» було погашено позивачу ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 43176,37грн. Тому позивачем уточнено позовні вимоги, згідно яких він просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 30895,48грн.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява-відзив в якій зазначено, що з позовними вимогами, викладеними в позові вони не згодні. Так позивач посилається на ст. 117 КЗпП України та просить суд стягнути з Відповідача на свою користь суму середнього заробітку за 98 днів затримки розрахунку при звільненні у розмірі 30895,48 грн. із розрахунку 315,26 грн. середньоденної заробітної плати. Ними надано довідку про середній заробіток ОСОБА_1, відповідно до якої його середньоденний дохід інший і становить 301,20грн. Відтак, вимоги Позивача щодо суми середнього заробітку є необґрунтованими. Також зазначають, що розмір стягуваної суми такого середнього заробітку при стягненні має бути зменшений на суму обов'язкових платежів, утримуваних з Позивача при виплаті заробітної плати, а саме: ПДФО-18% та військовий збір - 1,5%, оскільки середній заробіток обчислюється з врахуванням вказаних податків. Крім того вже доволі довгий час, на підприємстві існує складна економічна ситуація, яка з липня 2017 року спричинила затримку своєчасної виплати заробітної плати його працівникам. А саме, протягом 2015-118 років Відповідач знаходиться в тяжкому фінансовому становищі, що, як наслідок, ускладнило конання ним зобов'язань. Просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, з урахуванням їхнього відзиву на позов.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 працював сторожем на ПАТ «Запоріжжяобленерго» та 16.03.2018р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного та трудового договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с.6-7).

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належну оформлену трудову книжку і про вести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно довідки від 16.03.2018 р. №68 ПАТ «Запоріжжяобленерго» має заборгованість перед ОСОБА_1 з нарахованої, але не виплаченої оплати праці у загальній сумі 43176,37 грн. (а.с.8), яка складається з:

*заробітна плата за вересень 2017р. - 4081,46 грн.

*заробітна плата за листопад 2017р. - 2445,38 грн.

*заробітна плата за грудень 2017р. - 3114,11 грн.

*заробітна плата за січень 2018р. - 6878,09 грн.

*заробітна плата за лютий 2018р. - 6047,85 грн.

- заробітна плата за березень 2018р. - 20609,48 грн.

Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, визначено: „п.8. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно ст. 117 КЗпП України, у разі несвоєчасного розрахунку роботодавець повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні до моменту фактичного розрахунку.

Згідно наданої позивачу довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» по заробітній платі, на підставі здійсненого ним розрахунку відповідно до Порядку № 100, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 315,26грн. на день (а.с.8).

Так, згідно наведено у позові розрахунку середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день звернення до суду становить 30895,48грн., та складається з наступного::

1.Дата звільнення - 16.03.2018р.

2.Розрахунковий період - січень 2018 р. - лютий 2018 р.:

*січень 2018р.: заробітна плата - 6878,09 грн., робочих днів - 21;

*лютий 2018 р.: заробітна плата - 6047,85 грн., робочих днів - 20.

3.Середньоденний заробіток: (6878,09 грн. + 6047,85 грн.)/(21р.дн.+ 20р.д.)= 315,26 грн.

4.Кількість робочих днів, що припадають на час затримки виплати заробітної плати: Березень 2018р. (з 17.03.2018р.) - 10 р.д. Квітень 2018р.- 20 р.д. Травень 2018р. - 20 р.д. Червень 2018р. - 20 р.д. Липень 2018 р. - 22 р.д. Серпень 2018 р. (по 09.08.2018р.) - 6 р.д. Всього - 98 р.дн.

5. Сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день звернення до суду 315,26 х 98 р.дн. = 30895,48 грн.

Однак даний розрахунок позивача суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно наданої відповідачем ПАТ «Запоріжжяобленерго» довідки про середній заробіток ОСОБА_1 за період січень-лютий 2018р., сума середнього доходу складає 301,20грн. (а.с.26).

Таким чином сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день звернення до суду 301,20 х 98 р.дн. = 29517,60грн.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, те, що сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати на даний час не погашена, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми середнього заробітку обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач, як інвалід II групи звільнений від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивача задоволено, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 211, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, ст.ст. 116 - 117 КЗпП України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат Пузій Олексій Вікторович до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (), що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н.НОМЕР_1), який мешкає: АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, суму середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день звернення до суду в сумі 29517,60грн. (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот сімнадцять грн. шістдесят коп.) з обов'язковим перерахуванням до державного бюджету сум податків та зборів, утриманих з даної суми відповідно до чинного законодавства.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (), що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко