ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/578/17

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/359/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шарапової О.Л.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

позивач: ОСОБА_2

відповідачі: Головне Управління Національної поліції в Чернігівській області, Прокуратура Чернігівської області, Державна казначейська служба України

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2.

Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2018 року, суддя Олійник В.П., повний текст складений 22 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позов, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 15 червня 2017 року, просила стягнути з державного бюджету у відшкодування матеріальної шкоди 500 грн. та у відшкодування моральної шкоди 21246 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Ніжинського міськрайонного суду від 13 квітня 2016 року, який набрав законної сили 21 грудня 2016 року, її визнано невинуватою у пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України. Вона є інвалідом дитинства, в ході досудового розслідування було порушене її право на захист. Вона була затримана оперативними працівниками 04 вересня 2015 року, перебувала незаконно у відділі поліції 5 год., під час чого на неї здійснювався моральний тиск, під час досудового розслідування допущені грубі помилки під час проведення слідчих дій. Її мати привезла до відділу поліції 500 грн., які незаконно були передані потерпілій ОСОБА_2, що є підставою для відшкодування 500 грн. Внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності вона вимушена була звільнитись із роботи, даними діями принижена її честь та гідність. Кримінальне провадження без наявності доказів винуватості прокурором передано до суду, який підтримував обвинувачення в суді першої та апеляційної інстанції. З моменту внесення відомостей до ЄРДР і до набрання вироком законної сили пройшло 15 місяців 17 днів, що із врахуванням розміру мінімальної заробітної плати за 2015-2016 роки, є підставою для відшкодування моральної шкоди в сумі 21246 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2018 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто за рахунок державного бюджету України на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 21 246 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити мотивувальну та резолютивну частини рішення суду першої інстанції, усунути неточності, які впливають на можливість повної реалізації судового рішення, стягнувши на її користь у відшкодування моральної шкоди 57706 грн.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є неточним та незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що звертаючись до суду з позовом, була допущена арифметична помилка у визначені розміру мінімальної заробітної плати, з якої має обраховуватися розмір моральної шкоди. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що для розрахунку помилково взятий розмір мінімальної заробітної плати на 2015-2016 роки, замість розміру мінімальної заробітної плати на час розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Прокуратура Чернігівської області зазначає, що арифметичною вважається помилка у визначенні результату розрахунку; не є арифметичною помилкою, а тому не може бути виправлено застосування неправильних методик розрахунку, помилкових вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Прокуратура Чернігівської області у відзиві вказує, що фактично апеляційна скарга свідчить про збільшення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 03 вересня 2015 року згідно заяви ОСОБА_2 відносно позивачки внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001484.

04 вересня 2015 року в приміщенні Ніжинського МВ УМВС у позивачки були вилучені грошові кошти в сумі 550 грн., які постановою слідчого від 08 вересня 2015 року визнані речовими доказами по справі.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, вручена позивачці 29 вересня 2015 року.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 квітня 2016 року, який ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 21 грудня 2016 року залишений без змін, ОСОБА_2 виправдана за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за недоведеністю її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За змістом ст.. ст.. 2, 3 , 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» право на відшкодування моральної шкоди виникає у випадку постановлення виправдувального вироку. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством і судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов висновку, що кримінальне переслідування рахується з 04 вересня 2015 року по час набрання вироком суду законної сили 21 грудня 2016 року і становить 15,5 місяців; незаконні дії органів досудового розслідування у зв'язку із незаконним вилученнях грошових коштів у позивача, яка має психічний розлад, проведенням вказаної та подальших слідчих дій без залучення у встановленому порядку захисника, пред'явлення підозри, складення обвинувального акту, підтримання обвинувачення в суді першої та апеляційної інстанції, завдали позивачці моральних страждань, щодо неї здійснене незаконне кримінальне переслідування, що в свою чергу призвело до порушення її нормальних життєвих зв'язків, вимагало додаткових зусиль для нормалізації життя та тривалого захисту порушеного права в суді; розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи становить 3723 грн., тобто розмір моральної шкоди становить 57 706 грн., але за приписами ст.. 264 ЦПК України суд не може виходити за межі позовних вимог, а тому на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 21 246 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для стягнення вказаної суми в судовому засіданні не встановлені.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 14 вересня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в сумі 500 грн. не оскаржується.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки не є арифметичною помилкою застосування невірного розміру мінімальної заробітної плати при обчисленні розміру морального відшкодування; суд першої станції з урахуванням приписів ст.. 264 ЦПК України правильно визначив суму, яку слід стягнути на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 06 грудня 2018 року.

Головуючий: Судді: