Справа № 203/5675/12
УХВАЛА

іменем України

06 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представників заінтересованих осіб ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №203/5675/12 від 18.09.2013 року таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ :

22.11.2018 року, через канцелярію суду, ОСОБА_1 було подано заяву про відвід судді Бондаренко О.І., виходячи з наступного.

Згідно частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Відповідно до пунктів 2, 12, 13 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740, внесенню до Реєстру підлягають усі судові рішення судів загальної юрисдикції, а також окремі думки суддів, викладені у письмовій формі; електронні копії судових рішень надсилаються суддею або відповідальною особою апарату суду не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту. Суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі із застосуванням автоматизованої системи документообігу суду з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення.

Натомість, як вбачається з реєстру судових рішень, процесуального документу з приводу прийняття його заяви до розгляду, станом на 22.11.2018 року електронний реєстр не містить, що не завадило судді 05.07.2018 року прийняти ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про зупинення стягнення за виконавчим листом та витребування виконавчого листа; 16 жовтня 2018 року прийняти ухвалу про зупинення виконавчого провадження; 12.11.2018 року постановити ухвалу, якою залучити Вінницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області до участі у справі.

Вказане демонструє вибірковий підхід судді до строків виконання процесуальних дій.

Згідно імперативних приписів ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Заява була зареєстрована судом 30.05.2018 року, станом на 22.11.2018 року, по спливу 7-ми місяців, вказана заява не вирішена по сутті. При цьому, суддя демонструє прихильне ставлення до представника Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк».

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Аналогічне положення закріплено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та ОСОБА_5 ООН 27.07.2006 року №2006/23 від 19.05.2006 року, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, айв усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов'язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об'єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У справі «П'єрсак проти Бельгії» (Ріегsаск v. Веlgіum) від 1 жовтня 1982 року Європейський суд з прав людини, встановивши порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії» вказано на важливість питання довіри, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість. Згідно до роз'яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти». «Мезнарич проти Хорватії», зазначено що кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов'язаний вийти з процесу.

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарабін проти Словаччини» (Нагаbin V. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Відповідно до ст.ст. 1,17 Кодексу суддівської етики, затвердженого V з'їздом суддів України 24.10.2002 року, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 вказаної статті ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності суд

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Вказане випливає з принципу об'єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, айв усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. ( ч. З ст. 39 ЦПК України).

Враховуючи наведене, а також з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та на справедливий розгляд заяви впродовж розумних строків, поза будь - яким сумнівом, ОСОБА_1 просить відвести суддю Бондаренко О.І. від розгляду вищезазначеної заяви.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подану заяву підтримали, мотивуючи її обставинами, викладеними в ній, просили заяву задоволити.

Представники заінтересованих осіб - Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк», ОСОБА_4 та Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_3, щодо задоволення даної заяви заперечували, вважаючи її необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення; розцінюють її, як тиск на головуючу.

Оглянувши подану заяву про відвід, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

З огляду на те, що на момент подання даної заяви по відвід головуючої, її реєстрацію в канцелярії суду 22.11.2018 року у Вінницькому районному суді Вінницької області здійснювало правосуддя лише двоє суддів: суддя Ганкіна І.А. та суддя Саєнко О.Б.; станом на день розгляду заяви ОСОБА_1 (06.12.2018 року) здійснюють правосуддя також двоє суддів: суддя Бондаренко О.І. та суддя Ганкіна І.А.; суддя Саєнко О.Б. з 03.12.2018 року по 07.12.2018 року включно перебуває на підвищенні кваліфікації в Національній школі суддів України, дане питання про відвід має бути вирішено головуючою в даній цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є право відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості якого є сумніви. Виходячи з цього, ефективність даного інституту повязана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року. Зокрема, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції 1950 року, а також практики Європейського Суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.

З огляду на викладене та з урахуванням висловленої заявником недовіри судді, відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції 1950 року при вирішенні даної заяви, він має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 5 Кодексу суддівської етики незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невідємною складовою справедливого суду.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці безсторонності суду розмежовується субєктивний та обєктивний аспекти. Так, у справі «Хаушильд проти Данії» суд зазначає про те, що суддя вважається безстороннім, якщо тільки не зявляться докази протилежного. Стосовно обєктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

За наявності даних обставин та у відповідності до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схваленої Резолюцією Економічної та ОСОБА_5 ООН 27.07.2006 року №2006/23 про те, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, заява ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Бондаренко О.І. - підлягає до задоволення.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 5 Кодексу суддівської етики, ст. ст. 2, 40, 41, 259 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Відвести головуючого суддю Бондаренко Оксану Іванівну, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №203/5675/12 від 18.09.2013 року таким, що не підлягає виконанню, передати на розгляд іншому судді Вінницького районного суду Вінницької області в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Бондаренко