Справа № 517/570/18 н/п2/517/326/2018

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2018 року смт. Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Гончар І.В.
при секретарі Заболотній Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд
В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2, який було зареєстровано 07 жовтня 2007 року у Карабанівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області, актовий запис № 02. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя сторони припинили у лютому 2018 року, причиною слугувало те, що відповідач не надавав коштів на утримання сім'ї, та вони не дійшли згоди щодо ведення домашнього господарства. Збереження сім'ї є неможливим. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю не мають.
Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем.
Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив до суду не подавав. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не відомив.
Справа підлягає розгляду в заочному порядку у відповідності до ст. 280 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не прийняв мір для збереження сім ї. Спору про поділ майна не має.
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору та суму витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стягнення витрат по сплаті судового збору та витрат на надання професійної допомоги адвоката, які відповідач понесла підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем не надано суду доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.), інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Надано лише довідку відповідно до якої при підготовці та поданні позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, позивачем було проведено оплату послуг за підготовку, написання позовної заяви та надання консультацій в розмірі 1000 грн. та квитанцію про сплату.
Таким чином, на підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн., а у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.
На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141-142, 197, 200, 247, 259, 263, 265, 273, 280-283 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрований 07 жовтня 2007 року у Карабанівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області, актовий запис № 02 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_4 присвоїти прізвище "Татарова". Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 704, 80 (сімсот чотири гривні 80 коп.)
В іншій частині вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: