Справа № 198/46/18
Провадження № 2-н/0198/5/18
У Х В А Л А

іменем України

05.02.2018 року суддя Юрївського районного суду Дніпропетровської області Маренич С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

30.01.2018 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з боржника ОСОБА_2.

На порушення п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України заявником до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, при цьому відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви про видачу судового наказу фізичною особою встановлена - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи заявника ОСОБА_1 про те, що остання звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не заслуговують на увагу, оскільки згідно вказаної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (позовне провадження).

Між тим, вимоги ст. 164 ЦПК України не звільняють заявників від сплати судового збору за подачу заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів (наказне провадження).

Таким чином, в порушення вимог п.1 ч.3 ст. 163 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір і не надано документ, що підтверджує сплату судового збору за видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Також, вимоги заявника про стягнення з боржника аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 / 4 частки з усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не відповідають п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, згідно якої судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, що є підставою для відмови у видачі судового наказу , відповідно до п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України ( заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України).

Відтак, подана заявником заява не відповідає вимогам ст. ст. 161, 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу та заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Згідно ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Разом з тим, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За викладених вище обставин у видачі судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 161, 163, 164, 165, 166, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала складена та підписана суддею 05 лютого 2018 року.

Суддя С. О. Маренич