№ 336/7545/17
Пр. № 2/336/846/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жупанової І.Б., за участі секретаря Падалка А.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу №336/7545/17, пр.№2/336/846/2018 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача в інтересах позивача 27.12.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що 30.10.2014 року ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба швидкого кредитування" Кредитний договір № 53 та отримала кредит від Позивача в розмірі 500,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору ОСОБА_1 зобовязана повернути отримані грошові кошти в розмірі 500,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 175,00 грн., що разом складає 675,00 грн., у строк до 12.11.2014 року.

15.11.2014 року ОСОБА_1 відповідно до п.2.3. Договору сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 212,50 грн., частково сплатила суму кредиту у розмірі 87,50 грн. та пролонгувала договір строком до 29.11.2014 року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 412,50 грн.

Разом з тим, в порушення договірних умов ОСОБА_1 станом на 08.12.2017 року не виконує свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 412,50 грн., а також сплати процентів за користування кредитом.

Таким чином, сума заборгованості разом із пенею та часткову сплату процентів за договором у розмірі 175,00 грн. станом на 08.12.2017 року становить 14 369,34 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Ухвалою суду від 07.02.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду на 06.03.2018 року, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвала про відкриття провадження по справі була направлена сторонам, проте конверт, який був направлений відповідачу, повернувся до суду із зазначенням причини невручення «адресат не проживає».

За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

З метою недопущення порушення прав відповідача на подання відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, тощо, ухвалою суду від 06.03.2018 року постановлено розмістити на офіційному веб-сайті судової влади України повідомлення про розгляд даної цивільної справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Відповідачка відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідачки не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею).

За матеріалами справи встановлено, що 30.10.2014 року ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба швидкого кредитування" Кредитний договір № 53 та отримала кредит від Позивача в розмірі 500,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору ОСОБА_1 зобовязана повернути отримані грошові кошти в розмірі 500,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 175,00 грн., що разом складає 675,00 грн., у строк до 12.11.2014 року.

15.11.2014 року ОСОБА_1 відповідно до п.2.3. Договору сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 212,50 грн., частково сплатила суму кредиту у розмірі 87,50 грн. та пролонгувала договір строком до 29.11.2014 року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 412,50 грн.

Таким чином, сума заборгованості разом із пенею та часткову сплату процентів за договором у розмірі 175,00 грн. станом на 08.12.2017 р., яка підтверджена відповідним розрахунком, який міститься в матеріалах справи, становить 14369,34 грн., а саме 412,50 грн. сума основного боргу, 144,34 грн. проценти за договором, 13812,50 грн. пеня за договором.

Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених підставах, та вимогам чинного цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 1600,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 274-275, 279 ЦПК, ст.ст. 525-527, 530, 546, 610, 625, 628, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (адреса: АДРЕСА_1, ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 8. Адреса: м. Запоріжжя. вул.. Гарнізонна. 61-а) про стягнення боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором №53 від 30.10.2014 року в розмірі 14369 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят девять) гривень 34 коп., яка складається суми основного боргу в розмірі 412 (чотириста дванадцять) гривень 50 коп., процентів за договором в розмірі 144 (сто сорок чотири) гривні 34 коп., пені за договором в розмірі 13812 (тринадцять тисяч вісімсот дванадцять) гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова