Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-735/10 Головуючий у 1 інстанції Дубина Л.А.
Провадження № 22-ц/778/1604/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20 січня 2010 року у справі за позовом Кредитної спілки «Академія» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2009 року КС «Академія» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимого зазначено, що 04.11.2005 року з відповідачем ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 74/11-05, відповідно до відповідачу надано кредитні кошти у сумі 6700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних, з кінцевим терміном повернення 03.11.2006 року. Однак відповідач прийняті на себе зобов'язання виконав частково і станом на 09.09.2009 рік утворилась заборгованість у сумі 13287,04 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 13287,04 грн., судові витрати 132,87 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення у сумі 120 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КС «Академія» заборгованість за кредитним договором № 74/11-05 від 04.11.2005 року у розмірі 13287,04 грн., судові витрати на оплату судового збору - 132,87 грн. та інформаційно - технічне забезпечення 120 грн.

10 липня 2018 року на адресу Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2018 року у задоволенні вищезазначеної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 04.11.2005 року між КС „Академія" та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 74/11-05.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору КС „Академія" надала відповідачу кредит на суму 6700 грн. на строк 12 місяців з щомісячною оплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 32 % річних.

Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов'язання за договором і надав відповідачу суму кредиту, а ОСОБА_4 у свою чергу прийняті зобов'язання виконав частково, у зв'язку з чим станом на 09.09.2009 рік має заборгованість у сумі 13287,04 грн., яка складається з: 5468,05 гри. - заборгованість по кредиту; 7818,99 гри. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався погашати отриманий кредит у відповідності з графіком погашення, доданого до договору, який являється його невід'ємною частиною. Засоби для погашення заборгованості направляти для оплати в першу чергу прострочених процентів, далі - процентів по кредиту, далі - простроченої заборгованості по кредиту, далі - пролонгованої заборгованості по кредиту, суму, яка залишилася - на погашення кредиту. Кінцевий строк погашення кредиту - 03.11.2006р.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору строк дії встановлюється з дня його підписання і діє до повного зобов'язань сторонами по даному договору.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем зобов'язання по договору не виконані, тому позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, проте вказана заява не може бути прийнята апеляційним судом до уваги, оскільки відповідач був двічі повідомлений в суді першої інстанції про розгляд справи призначений на 08.12.2009р. та на 20.01.2010р. (а.с. 12, 15), проте відповідач на вказані судові засідання не з'явився та не надав суду заяву про застосування строків позовної давності.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2010 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: