ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1347/18 Справа № 174/844/17 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А.А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 19 грудня 2013 року вона уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк»угоду № SАMDN8157 про відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_1. На зазначений вище рахунок було встановлено кредитний ліміт у розмірі 8 000 грн.

13 вересня 2016 року з її рахунку невідомі особи шляхом несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислюваних машин шахрайським шляхом здійснили зняття грошових коштів в сумі 2 801,75 грн. через мережу NET КYІVSTAR. Відразу, дізнавшись про зазначений факт, вона звернулась до чергового оператора банку за телефонним номером 3700 з проханням заблокувати карту та повідомила про факт несанкціонованого списання коштів. Наступного дня 14 вересня 2016 року вона звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. За вказаною заявою було відкрито кримінальне провадження №0000347, розслідування по якому триває по цей час. За даним кримінальним провадженням вона визнана потерпілою. Вказаний картковий рахунок за її заявою було заблоковано відповідачем, однак нарахування та списання відсотків за користування кредитним лімітом до цього часу продовжується.

Так, за період з 13 червня 2016 року - 06 листопада 2017 року списано відсотки за користування кредитним лімітом у загальному розмірі 1 160,05 грн., а саме:

01 листопада 2016 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 160 грн. 85 коп.

01 грудня 2016 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 102 грн. 40 коп.

01 січня 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 102 грн. 42 коп.

01 лютого 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 100 грн. 31 коп.

01 березня 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 84 грн. 94 коп.

01 квітня 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 90 грн. 03 коп.

01 травня 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 84 грн. 24 коп.

01 червня 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 82 грн. 79 коп.

01липня 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 77 грн. 07 коп.

01 серпня 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 76 грн. 02 коп.

01 вересня 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 72 грн. 44 коп.

01 жовтня 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 65 грн. 61 коп.

01 листопада 2017 року списано відсотки за ставкою 3.6% у сумі - 60 грн. 93 коп.

Таким чином, загальна сума яку безпідставно списано відповідачем з її рахунку становить: 1 160,05 грн. + 2 801 грн.75коп. = 3 961 грн.80коп.

Також у зв'язку з не поверненням коштів на рахунок, відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 відсотка від суми, яку відповідач зобов'язаний був зарахувати відповідно до положень ст. 1073 ЦК України. Таким чином, розмір пені складає: 2 801 грн. 75 коп. Х 0,1 % х 442 (кількість днів прострочки з розрахунку 14 вересня 2016 року по 01 грудня 2017 року) = 1 238 грн. 39 коп. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню за цим позовом складає: 3 961 грн. 80 коп. (сума безпідставно списаних коштів) + 1 238грн.39 коп. (пеня за період просрочки) = 5 200 грн. 19 коп.

На підставі викладеного позивач просила зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відновити залишок кредитних коштів на її рахунку № 5168 7553 0347 2779 у розмірі 3 961 грн. 80 коп., стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» пеню за несвоєчасне відновлення безпідставно списаних з її рахунку коштів у розмірі 1 238 грн. 39 коп. та зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» припинити відрахування та нарахування відсотків за несплату кредитних коштів знятих з карткового рахунку №5168 7553 0347 2779.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача - задоволено.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок кредитних коштів на рахунку № НОМЕР_1, належному ОСОБА_1 у розмірі 3 961 грн. 80 коп., зарахувавши вказану суму на рахунок останньої.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування та стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами, знятих 13 вересня 2016 року з її карткового рахунку № НОМЕР_1.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1 238 грн. 39 коп. пені та 640 грн. сплаченого судового збору.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки держатель карти несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення власника карти в банк та блокування карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки карти в СТОП-ЛИСТ платіжною системою.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Позивач не скористалася правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.360 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно угоди № SАMDN8157 від 19 грудня 2013 року позивачу було відкрито картковий кредитний рахунок № НОМЕР_1.

Згідно банківської виписки по картці/рахунку № НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_1, 13 вересня 2016 року було знято грошові кошти в сумі 2 847 грн. 92 коп. шляхом здійснення переказів через IVR меню (а.с. 9) та нараховано і списано кошти за користування кредитним лімітом за період з 13 вересня 2016 року по 01 листопада 2017 року на загальну суму 1 160 грн. 05 коп.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000347, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України 15 вересня 2016 року за зверненням ОСОБА_1 від 14 вересня 2016 року до Вільногірського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, 13 вересня 2016 року в період часу з 15.00 до 19.00 невстановлена особа, шляхом використання мобільної мережі «Київстар» та банківської системи ПАТ КБ «ПриватБанк», викрала з карти ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1, грошові кошти в сумі 2 800 грн. (а.с. 9).

Згідно постанови від 15 вересня 2016 року, ОСОБА_1 залучено до кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000347 від 15 вересня 2016 року у якості потерпілої (а.с. 10).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.1066, 1071, 1077 ЦК України, ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що позивач несвоєчасно вжив необхідних заходів, передбачених у випадку крадіжки картки Умовами і правилами надання банківських послуг, а саме: проінформував банк про факт втрати його банківської карти, а тому вини відповідача не вбачається, не заслуговують на увагу є надуманими та безпідставними, оскільки позивач відразу, дізнавшись про зазначений факт, звернулась до чергового оператора банку за телефонним номером 3700 з проханням заблокувати карту та повідомила про факт несанкціонованого списання коштів. Відповідно до п. 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою правління Національного банку України 30.04.2010 р. № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувались або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності, відновляє залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо платіжний засіб було викрадено без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка не дає змоги ініціювати платіжні операції.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на помилковість висновків суду про задоволення позову, оскільки матеріалами справи не встановлено, а в судовому засіданні позивачем не підтверджено, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа, також не заслуговують на увагу суду, оскільки скаржник не скористався своїм процесуальним правом, визначеним ст.81 ЦПК України, зокрема не надав доказів, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тобто не можна говорити про вину позивача, як підставу цивільно-правової відповідальності (постанова Верховного Суду України № 6-71цс15 від 13 травня 2015 року).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Судові витрати, понесені відповідачем у зв'язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова