Рішення

Іменем України

12 березня 2018 року м. Чернігів

Справа №751/6024/17

Провадження №2/751/39/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (представник не прибув)

відповідач - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (не прибув)

третя особа - Новозаводський відділ державної виконавчої служби м.Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (представник не прибув),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заволає самостійних вимог на предмет спору: Новозаводський відділ державної виконавчої служби м.Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21.06.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі №4965, в подальшому змінила підстави позову (т.1 а.с. 2-21, 153-159).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 21.06.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 32 034,92 грн. На підставі даного виконавчого листа державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби м.Чернігова м. Чернігова 14.08.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на майно боржника. Зазначила, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням процедури вчинення нотаріальних дій так і з підстав неправомірності вимог ПАТ КБ «Приватбанк». Вказала, що у анкеті-заяві від 23.07.2012 року не зазнані істотні умови договору, розмір ліміту, банк не ознайомлював з памяткою клієнта, не надавав її. Отже, вона не укладала з відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір від 23.07.2017 року, а відповідно не могла виникнути заборгованість за таким договором. Також, в матеріалах нотаріальної справи відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника, а також зазначила, що не отримувала письмової вимоги про усунення порушення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з підстав, викладених у позові, заяві про зміну підстав позові та клопотанні від 12.03.2018 року (т.2 80-91). Також просила не брати до уваги, як доказ поданий відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» оригінал анкети-заяви від 23.07.2012 року, визнати встановленими обставини як не укладання з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору б/н від 23.07.2012 року та неподання ПАТ КБ «Приватбанк» нотаріусу для вчинення виконавчого напису виписки з її особового рахунку.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи без його участі (т.2 а.с.78-79), а також надіслав заперечення (т.1 а.с.137-140) відповідно до яких просив відмовити у позові в повному обсязі.

Відповідач приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність (т.1 а.с.148).

Представник третьої особи - Новозаводський відділ державної виконавчої служби м.Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав факсове повідомлення про розгляд справи без участі представника (т.1 а.с.151).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.223 ЦПК України).

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

23.07.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач отримала кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів (т.1 а.с.34-35).

25.05.2017 відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитними договором з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості в сумі 32 034,92 грн (т.1 а.с.31-33).

У звязку з чим, 21.06.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4965, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 23.07.2012 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 10.05.2017 року грошових коштів у сумі 32 034,92 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 151,41 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 7579,74 грн; заборгованості з пені за несвоєчасність сплати боргу в розмірі 17302,11 грн; штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн; штрафу (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1501,66 грн. Стягнення здійснюється за період з 23 липня 2012 року по 10 травня 2017 року (т. 1 а.с. 30).

На виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, який має силу виконавчого документа, 14.08.2017 державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби м.Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відкрито виконавче провадження №54503649 (т.1 а.с.26).

Крім того, 14.08.2017 року державним виконавцем, з метою повного реального виконання рішення, накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (т.1 а.с.27).

Як на підставу для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач посилається на неправомірність вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема: недоведеність факту укладання кредитного договору б/н від 23.07.2012 року та відповідно відсутності заборгованості до договору.

Втім, зазначені підстави не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Так, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо за законом ця форма для даного виду договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та Правила надання банківських послуг».

Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам, які, таким чином, отримують доступ до всіх послуг банку.

Підписавши 23.07.2012 року анкету-заяву, ОСОБА_1 приєдналася до запропонованих ПАТ КБ «ПриватБанк» Умов та Правил надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, памятці клієнта, Умовах і Правилах надання банківських послуг та ОСОБА_3, і укладення кредитного договору саме таким чином не суперечить чинному законодавству України. Також відповідно до даної заяви, на звороті якої зазначено, що позивач погодилася вважати Памятку клієнта, Умови та правила надання банківських послуг, ОСОБА_3 складовими частинами договору.

Таким чином, відсутність підпису на вказаних Умовах і Правилах надання банківських послуг не є підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 не була з ними ознайомлена, враховуючи вказані Умови заяви.

Представником відповідача у судовому засіданні 22.01.2018 року був наданий оригінал анкети-заяви від 23.07.2012 року за підписом ОСОБА_1 Судом приймається до уваги зазначений доказ, так як позивачем на спростування протилежного доказів не надано, при цьому позивач в судовому засіданні вказувала, що не памятає чи на анкеті-заяві її підпис.

Також факт укладання 23.07.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитного договору підтверджується і отриманою кредитною карткою, строк дії якої до липня 2017 року (т.1 а.с.73), виписками по проведенню операцій по платіжним карткам ОСОБА_1, отриманими позивачем через систему Приват24 та долученими до справи (т.1 а.с.54-72), які відображають операції по отриманню та поверненню позивачем коштів.

Також позивачем не було надано суду доказів того, що вона зверталася до банківської установи з заявою про закриття карткового рахунку, доказів про повернення в установлений строк в повному обсязі отриманих коштів за договором, сплату відсотків та відсутності боргу станом на 21.06.2017 року, тобто на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову, вказані позивачем - недоведеність факту укладання кредитного договору б/н від 23.07.2017 року та відповідно відсутність заборгованості по договору. Відповідно і клопотання позивача про визнання встановленими обставини як не укладання з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору б/н від 23.07.2012 року не підлягає задоволенню.

Втім інші підстави, вказані позивачем для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є слушними, тому позов з цих підстав підлягає задоволенню.

Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.1, 3.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.2, 3.5 глави 16 Порядку).

Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Виконавчий напис був здійснений приватним нотаріусом ОСОБА_2 на підставі таких документів: заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»; розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.07.2012 року, укладеного між сторонами, станом на 10.05.2017 року; письмової вимоги на імя ОСОБА_1 про усунення порушень за кредитним договором від 23.07.2012 року; копії анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23.07.2012 року та документів відділення поштового звязку про відправлення претензії позивачу (т.1 а.с. 31-43, 46-49).

Втім, відповідач не надав приватному нотаріусу оригінал анкети-заяви, Памятку клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг і ОСОБА_3.

Також, згідно матеріалів справи, позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором (т.1 а.с.46), але підтвердження отримання вимоги в матеріалах відсутні. Навпаки, згідно відстеження пересилання поштових відправлень ОСОБА_1 не отримала письмову вимогу (т.1 а.с.50).

Проаналізувавши вищенаведені норми та беручи до уваги, що стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу було додано розрахунок заборгованості за договором від 23.07.2012 року замість засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, суд доходить висновку про те, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості не є тим документом, що посвідчує безспірність визначеної до стягнення суми боргу.

Посилання представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» у запереченнях про те, що безспірність заборгованості підтверджена належними доказами, не можуть бути взяті до уваги, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1.10 розділу 1 Положення про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою Національного банку України №254 від 18 червня 2003 року, особовий рахунок рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюються відповідно до укладених між банком і клієнтами договорів. Обовязкові реквізити особових рахунків та виписок банку з них встановлені п. 5.5 Положення.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України (п.п. 5.6, 5.8 Положення).

Виписка банку це єдиний на сьогодні документ, що підтверджує факт надходження грошей на рахунок і списання коштів з рахунка на оплату розрахунково-касових послуг банку.

Таким чином, твердження представника відповідача про те, що наданий банком нотаріусу розрахунок заборгованості та виписка з рахунку боржника є тотожними документами, ґрунтується на невірному тлумаченні положень правових норм.

Як зазначалось вище, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до п. 3.4 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Із заявою про вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до нотаріуса 21.06.2017 року (т.1 а.с. 31-33). З копій документів, наданих відповідачем разом із заявою, а саме, розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 10 травня 2017 року (а.с. 38-43) вбачається, що станом на 30.06.2014 року, тобто в межах строку з дня звернення із заявою до нотаріуса, існувала прострочена заборгованість по відсоткам. Також, відповідачем при поданні заяви про вчинення виконавчого напису ставилась вимога про стягнення пені за період з 23 липня 2012 року по 10 травня 2017 року, а отже, виконавчий напис, у порушення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», було вчинено після спливу строку позовної давності.

За таких обставин, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не впевнився в безспірності суми боргу, а саме не перевірив умови договору, чи дотримано строки давності, як позовної, так і передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а позивач був позбавлений можливості вчасно бути проінформованим про наявну заборгованість та можливість оспорити вимоги банку, або їх виконати.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольнити позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з вищезазначених підстав.

Щодо позовних вимог до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, повязаних з нотаріальною дією та залучається до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн, оскільки ухвалою суду від 15.09.2017 року позивачу відстрочено сплату судового збору за подачу позову до ухвалення рішення у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 12, 76, 77, 81, 89,141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21.06.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі №4965.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, вул. Грушевського, буд.1-Д, м. Київ, ) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп на користь ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, , МФО 820019, ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок 0001, код бюджетної класифікації 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.03.2018 року.

Суддя Н. В. Маслюк