Постанова

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 296/8478/17

провадження № 61-18927св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя -доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

суб'єкт оскарження - старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинський Олександр Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2017 року у складі колегії суддів: Микитюк О. Ю.,

Талько О. Б., Кочетової Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Улипні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у

м. Києві Рибчинського О. В. (далі - Шевченківського районного відділу ДВС

м. Київ ГТУЮ у м. Києві) від 18 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим,що підстави для закінчення виконавчого провадження були відсутні, оскільки 14 квітня 2016 року набрала чинності постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року, якою визнані незаконними та скасовані постанова Національного банку України

(далі - НБУ) № 394 і рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24 грудня 2016 року щодо введення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Укрінбанк»), а 13 липня 2016 року набрала чинності постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року, якою визнана протиправною постанова правління НБУ від 22 березня 2016 року № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк».

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив суд поновити строк для подачі скарги і визнати постанову старшого державного виконавцяШевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Рибчинського О. В.неправомірною, зобов'язати суб'єкта оскарження відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 28 жовтня

2015 року у справі № 296/8478/15-ц.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від від 18 травня

2016 року у складі судді Драча Ю. І. скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві РибчинськогоО. В. про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 296/8478/15-ц від 28 жовтня 2015 року скасовано. Виконавчий лист № 296/8478/15-ц від 28 жовтня 2015 року повернуто до Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві для подальшого виконання.

Судове рішення районного суду мотивовано тим, що закриття виконавчого провадження державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. КиєвіРибчинським О. В. на підставі частини п'ятої статті 49 та

статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним. Ним не враховано, що згідно із пункту 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Проте, за змістом частини шостої статті 36 цього Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Оскільки умовами банківського вкладу і наведеними вимогами закону передбачено право вкладника на першу вимогу отримати грошові кошти, банк не має права в односторонньому порядку змінювати умови договору. Введення тимчасової адміністрації не можуть впливати на спірні правовідносини між сторонами, оскільки, заявник ОСОБА_1 звернувся з вимогою про видачу вкладів ще у травні 2015 року, а до суду з вказаним позовом він звернувся у липні 2015 року, ще до введення тимчасової адміністрації.Постановою Окружного адміністративного суду м Києва від 16 березня 2016 року № 826/1162/16 було визнано незаконними і скасовані постанова НБУ № 934 та рішення дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24 грудня 2016 року, якими введено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укрінбанк» та зобов'язано НБУ надати термін 95 днів для відновлення платоспроможності ПАТ «Укрінбанк». Отже, дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві РибчинськогоО. В. з приводу винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є протиправними, а постанова

від 18 травня 2016 року такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2017 року апеляційну скаргу старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Рибчинського О. В. задоволено. Скасовано ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2016 року і постановлено нову ухвалу про відмову ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що Закон «Про виконавче провадження» визначає підставою для закінчення виконавчого провадження рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника і таке рішення було чинним на день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, тому висновок суду першої інстанції про обґрунтованість скарги є неправильним.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив ухвалу апеляційного скасувати та залишити в силі ухвалу районного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом при винесенні ухвали не було прийнято до уваги, не досліджено та не надано оцінки тому, що саме акти уповноважених органів, які були підставами для закінчення виконавчого провадження, а саме постанова правління НБУ від 22 березня 2016 року № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 березня 2016 року № 385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» скасовані в судовому порядку. Таким чином, підстави, з яких було закінчено виконавче провадження № 49678649 постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві РибчинськогоО. В. від 18 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження скасовані судом, як незаконні, отже і постанова є неправомірною та такою, що порушує права стягувача, викладені в Законі України «Про виконавче провадження», та підлягає скасуванню.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01 жовтня 2015 року у справі № 296/8478/15-ц з ПАТ «Укрінбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто депозитний вклад у розмірі 28 000,00 доларів США.

28 жовтня 2015 року ОСОБА_1 відповідно до зазначеного рішення суду Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист.

Постановою відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 21 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документу.

21 січня 2016 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві

Рибчинського О. В. зупинено виконавче провадження № 49678649 по виконанню рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 01 жовтня

2015 року у справі № 296/8478/15-ц про стягнення з ПАТ «Укрінбанк» на користь ОСОБА_1 суми банківського депозитного вкладу у розмірі

28 000,00 дол. США.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві РибчинськогоО. В. від 18 травня 2016 року закінчено виконавче провадження № 49678649 по виконанню рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 01 жовтня 2015 року у справі № 296/8478/15-ц про стягнення з ПАТ «Укрінбанк» на користь

ОСОБА_1 суми банківського депозитного вкладу у розмірі

28 000,00 дол. США на підставі частини п'ятої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку боржника) (а.с.16-18).

Постановою Окружного адміністративного суду м Києва від 16 березня 2016 року № 826/1162/16 було визнано незаконними і скасовані постанова НБУ № 934 та рішення дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24 грудня 2016 року, якими введено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укрінбанк» та зобов'язано НБУ надати термін 95 днів для відновлення платоспроможності

ПАТ «Укрінбанк».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року залишено без змін. Отже, зазначена постанова від 16 березня 2016 року набрала чинності 14 квітня 2016 року.

Згідно з пункту 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

За змістом частини 6 статті 36 цього Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Оскільки умовами банківського вкладу і наведеними вимогами закону передбачено право вкладника на першу вимогу отримати грошові кошти, банк не має права в односторонньому порядку змінювати умови договору.

Введення тимчасової адміністрації не може впливати на спірні правовідносини між сторонами, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заявник

ОСОБА_1 звернувся з вимогою про видачу вкладів ще у травні 2015 року, а до суду з цим позовом він звернувся у липні 2015 року, ще до введення тимчасової адміністрації.

Дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС

м. Києва ГТУ у м. Києві Рибчинського О. В. з приводу винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є протиправними, а постанова

від 18 травня 2016 року такою, що підлягає скасуванню.

Згідно пункту 1, 2, 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Також встановлено, що державний виконавець не виконав вимоги Закону України «Про виконавче провадження», дії по виконанню рішення суду не провів.

Ураховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинського О. В. від 18 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 296/8478/15-ц

від 28 вересня 2015 року, слід скасувати, а виконавчий лист повернути до Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві для подальшого виконання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про задоволення скарги ОСОБА_1 та відмовляючи у її задоволенні, не дав належної оцінки тому, що саме акти уповноважених органів, які були підставами для закінчення виконавчого провадження, зокрема постанова Правління НБУ від 22 березня 2016 року № 180 «Про відкликання банківської ліцензії публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

від 22 березня 2016 року № 385 «Про початок процедури ліквідації

ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» скасовані у судовому порядку. Таким чином, підстави на яких було закінчено виконавче провадження № 49678649 згідно постанови старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУ у м. Києві

Рибчинського О. В. від 18 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження скасовані судом у зв'язку із їх протиправністю.

Натомість суд першої інстанції, додержуючись норм матеріального та процесуального права, зробив законний і обґрунтований висновок під час ухвалення судового рішення у справі, належним чином давши оцінку наданим сторонами доказам.

Отже, суд першої інстанції встановив всі обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив законне рішення.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2017 року скасувати, ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта