Справа № 620/202/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2018 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Яценка Є.І.,

при секретарі - Ніколенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Зачепилівка, цивільну справу №620/202/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий сад» Кегичівського району Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №74 від 11.01.2008 р. та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008 р., повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

24.03.2017 р. до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий сад» Кегичівського району Харківської області, в якому позивач зазначає, що згідно Державного акту про право власності на землю серія ЯД №063550 він є власником земельної ділянки площею 6,0004 га, кадастровий номер :06:000:0021, розташованої на території Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_1 в позові вказує, що ТОВ «Новий сад» самостійно, без укладення з ним договору оренди використовує земельну ділянку, сплачуючи йому, на його думку плату за користування земельною ділянкою. Як зазначає позивач, у звязку з тим, що він не укладав ніякого договору оренди, на початку 2017 р. він звернувся до директора ТОВ «Новий сад» з проханням повідомити про підстави використання вищевказаної земельної ділянки. Згідно наданої відповіді ТОВ «Новий сад» від 21.01.2007р. він регулярно отримував орендну плату за користування належною йому земельною ділянкою, за період часу з 2008 року не звертався із позовними вимогами щодо визнання договору недійсним.

Вважаючи, що порушене його право на вільний вибір орендаря позивач звернувся до суду з вимогами: визнати недійсними Договір оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008 р. та Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008 р. укладених між ним та ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області; зобовязати відповідача повернути позивачу його земельну ділянку, яка належить йому на праві приватної власності на землю та яку ТОВ «Новий сад» самовільно використовує на підставі Договору оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008 р.; стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним судові витрати, повязані із розглядом справи.

У судовому засіданні 27.11.2018 р. позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні 27.11.2018 р. проти задоволення позову заперечувала та стверджувала, що позивач укладав з ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської Договір оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008 р. та Додаткову угоду до зазначеного договору. У період з 2008 року по теперішній час позивач отримував орендну плату за користування земельною ділянкою та не сплачував земельний податок, оскільки згідно Договору оренди земельної ділянки податок сплачується орендарем, що, на думку представника відповідача, свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про існування договору оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008 р. та Додаткової угоди до нього, які позивач просить визнати недійсними. Просила відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи:

-позовну заяву (а.с.2-5);

-копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №063550 виданого 09.12.2005 р. (а.с.6);

-копію додаткової угоди від 15.02.2012 р. до договору оренди земельної ділянки № 74 укладеного 11.01.2008 р. (а.с.7);

-копію акту визначення меж земельної ділянки в натурі складеного між ТОВ «Новий сад» та ОСОБА_1 (а.с.8);

-копію договору оренди земельної частини (паю) № 74 від 11.01.2008 р. укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Новий сад» (а.с. 9-12);

-копію відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.02.2017 р. (а.с.13-14);

-копію паспортних даних та РНОКПП ОСОБА_1 (а.с.17, 21-23);

-копія заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Новий сад» від 12.01.2017 р. (а.с.18);

-копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19);

-копія листа ТОВ «Новий сад» до ОСОБА_1 від 25.01.2017 р. (а.с.20);

-висновок судово-почеркознавчої експертизи № 6371/13426 від 11.06.2018 р. ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4 (а.с.155-164);

-лист Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № 343/10/20-16-10-06 від 19.09.2018р. (а.с.190);

оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0004 га, кадастровий номер :06:000:0021, розташованої на території Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області.

04.03.2008 року за № 04 Зачепилівським РВ Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» зареєстровано договір оренди земельної ділянки №74 від 11.01.2008 року укладений між ТОВ «Новий сад» та ОСОБА_1 по належній останньому земельній ділянці площею 6,0004 га., яка розташована на території Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області.

16.05.2012 року за № 02112 Зачепилівським районним відділом Держкомзему у Харківській області зареєстровано Додаткову угоду від 15.02.2012 року до договору оренди земельної ділянки №74 від 11.01.2008 року, укладеного між ТОВ «Новий сад» та ОСОБА_1 по належній останньому земельній ділянці площею 6,0004 га., яка розташована на території Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 стверджував, що договір оренди землі №74 від 11.01.2008 року та додаткову угоду від 15.02.2012 року він не підписував, за клопотанням позивача ухвалою суду від 25.10. 2017 року призначено судово-почеркознавчу експертизу у Харківському НДІСЕ ім. Засл. Проф.. ОСОБА_4, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1.« Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 цією особою або іншою особою в договорі оренди землі №74 від 11.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області?»; 2. «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 цією особою або іншою особою у акті передачі-прийому земельної ділянки згідно договору оренди землі №74 від 11.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області?»; 3. «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 цією особою або іншою особою в Додатковій угоді до договору оренди землі №74 від 11.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області?.»

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 6371/13426 від 11.06.2018 р. ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4 підписи від імені ОСОБА_1: у договорі оренди земельної частки (паю) № 74 від 11.01.2008 р. розташований у графі «Орендодавець»; у акті предачі-прийому земельної ділянки згідно з договором оренди земельної частки (паю) №74 від 11.01.2008 р., розташований у графі «Земельну ділянку передав»; у додатковій угоді від 15.02.2012 р. до договору оренди земельної ділянки №74 укладеного сторонами 11.01.2008 р. розташований у графі «Орендодавець» у рядку «ОСОБА_1Г.», - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та виконання технічних засобів не ОСОБА_1, а іншою особою.

Згідно ч.1 ст.4 Закону «Про оренду землі» (надалі - Закон), орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Положенням ч.1ст.16 вказаного Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно і з законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно із ч.1ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

В силу ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення), належить вчиняти письмово. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами (ч.2 ст.207 ЦК України).

Згідно п. 18 спірного договору оренди землі №74 від 11.01.2008 року він набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За вказаних обставин суд вирішуючи спір повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання правочинів недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту правочину вимогам закону; додержання встановленої форми правочину; правоздатність сторін; в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Висновок судово-почеркознавчої експертизи оцінено судом згідно з вимогами ст.89 ЦПК України у сукупності з іншими доказами.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства, враховуючи те, що договір оренди землі від №74 від 11.01.2008 року, акт передачі-прийому земельної ділянки та додаткову угоду від 15.02.2012 р. до договору оренди земельної ділянки №74 укладеного сторонами 11.01.2008 р. ОСОБА_1 особисто не підписував, що підтверджується, зокрема, висновком судово-почеркознавчої експертизи, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення позивача на укладення вказаного договору відповідно до викладених у ньому умов, тому в суду є всі законні підстави для захисту порушених прав позивача у зв'язку з обмеженням відповідачем його права власності на земельну ділянку, отже позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

При цьому суд не бере до уваги і вважає безпідставним твердження представника ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області, про те, що ОСОБА_1, отримуючи орендну плату не вимагав у господарства повернути належну йому земельну ділянку та такими своїми діями фактично схвалив договір оренди земельної ділянки №74 від 11.01.2008 року та Додаткову угоду від 15.02.2012 року і за вказаних вище обставин тривале виконання умов договору оренди землі обома сторонами є підтвердженням того, що його укладення відповідало внутрішній волі позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до чинного цивільного законодавства право на підписання договору оренди землі належить лише власнику землі або уповноваженій ним у встановленому законом порядку особі, а підписання договору іншою, не уповноваженою власником землі особою свідчить про порушення законних прав орендодавця під час укладення та підписання договору оренди.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснюється, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

За таких обставин, факт отримання орендної плати за оспорюваним договором та невитребування земельної ділянки має значення лише для визначення наслідків недійсності договору, а правового значення для вирішення спору про визнання договору оренди землі недійсним не має.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

В судових дебатах представник відповідача ОСОБА_3 повторно заявила, що до спірних правовідносин слід застосувати позовну давність.

Суд вважає, що вимоги відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності відповідно до положень ст. 257 ЦК України, оскільки, на думку відповідача, ОСОБА_1 знав про існування договірних правовідносин між ним та ТОВ «Новий сад» Кегичівського району, регулярно отримуючи орендну плату за користування належною йому земельною ділянкою з 2008 року, що свідчить про вчинення останнім дій, спрямованих на схвалення спірних договору оренди та додаткової угоди до вказаного договору оренди, не підлягають задоволенню, так як суперечать розясненням абз.4 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 р., відповідно до якого виконання чи невиконання сторонами зобовязань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визначення правочину недійсним.

За змістом норми ч.1 ст. 261 ЦК України початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди №74 та додаткової угоди до договору оренди 21.01.2017 р., підтвердивши факт отримання їх копій поштовим відправленням з відповідною відміткою про отримання, що в розумінні ч.1 ст. 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності.

Посилання ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору, оскільки позивач отримував плату за користування землею, суперечать нормам ст. 261 ЦК України. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в Постанові від 22.04.2015 р. по справі №6-48цс15.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 280,00 грн. та витрати повязані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 10 118,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 202,203,208,215,216,257,261,626,638 ЦК України, ст.ст. 4,16 Закону України «Про оренду землі», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008р. та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008 р., повернення самовільно зайнятої земельної ділянки задовольнити.

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008 р., укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області, зареєстрований у Зачепилівському РВ ЦДЗК 04.03.2008р. за № 04.

Визнати недійсним Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки № 74 від 11.01.2008 р., укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області, зареєстровану у Зачепилівському РВ ЦДЗК 16.05.2012 р. за №02112.

Зобовязати ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області повернути ОСОБА_1, РНКОПП НОМЕР_1, земельну ділянку площею 6,0004 га, кадастровий номер :06:000:0021, розташовану на території Зачепилівської селищної ради Харківської області та належної йому згідно Державного акту про право власності не земельну ділянку серії ЯД №063550.

Стягнути із ТОВ «Новий сад» Кегичівського району Харківської області, , на користь ОСОБА_1, РНКОПП НОМЕР_1, сплачений судовий збір в сумі 1280 грн., витрати за оплату вартості судово-почеркознавчої експертизи в сумі 10118,40 грн., а всього стягнути 11398,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 грудня 2018 року.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко