Справа № 152/1289/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 грудня 2018 року м. Шаргород
Справа №152/1289/18
Провадження №2/152/544/18
Шаргородський районний суд
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_3 виклад позицій позивача та відповідача
1. Виклад позиції позивача.
13.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 15.06.2003 року, який зареєстрований Івашковецькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області за актовим записом №6.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.06.2003 року.
Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя, що стало причиною виникнення непорозумінь і суперечок, у звязку із чим однією сімєю вона та відповідач не проживають. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить її інтересам, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем вона не згодна.
Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80грн.
2. Виклад позиції відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1 до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 13.09.2018 року.
ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача
1. Позивач ОСОБА_1 згідно з п.3 прохальної частини позовної заяви та згідно із заявою від 19.11.2018 року просить розглядати справу у її відсутності, не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення (а.с.2, 32).
2. 02.10.2018 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про надання строку для примирення з позивачем ОСОБА_1 (а.с.18).
ІІІ. Процесуальні дії у справі
1. Відповідно до ухвали судді від 13.09.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 02.10.2018 року (а.с.11).
2. Ухвалою суду від 12.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і призначено справу для розгляду по суті на 19.11.2018 року, а також зупинено провадження у справі у звязку із наданням відповідачу ОСОБА_2 строку для примирення з позивачем ОСОБА_1 в один місяць (а.с.26-27).
3. Ухвалою суду від 19.11.2018 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено розгляд справи на 06.12.2018 року (а.с.34).
4. 06.12.2018 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.38).
5. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.
6. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.
Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ №092740 (а.с.5).
Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).
Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.2, 32).
Судом встановлено, що причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин.
Наданий судом строк для примирення не покращив стосунків подружжя. За час, наданий судом для примирення подружжя, сторони не помирилися і продовжують проживати окремо.
При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме: що у їх сімї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад з приводу конфліктів та непорозумінь щодо розвязання питань спільного сімейного життя, що призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин.
Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача.
Крім того, суд, при вивченні і оцінці мотивів розлучення та фактичних взаємин подружжя, не вбачає підстав для повторного вжиття заходів до примирення подружжя. Тому, у суду склалася переконаність, що є достатні підстави для розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які негативно позначаються на здоровї позивача через моральні переживання.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування
Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).
Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
VІ. Висновки суду
Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а строк, наданий судом для примирення подружжя, не покращив відносин між сторонами і вони не проживають однією сімєю, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
VІІ. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).
Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України).
При зверненні в суд з позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. (а.с.1).
Так як позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то понесені нею судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 280-283 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 15 червня 2003 року Івашковецькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області за актовим записом №6 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Відповідачу, який не зявився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України (ст.283 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Імя (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Руданське Шаргородського району Вінницької області, жителька с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області, вул. Радянська, буд. 24, паспорт громадянина України: АВ 811731, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

- відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт громадянина України АВ 967833, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне заочне рішення складено 06.12.2018 року.

Суддя: