Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М. , за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.10.1991 року по 18.05.2010 року. Від шлюбу народились доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу, діти залишилась проживати разом з матірю. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 25 червня 2010 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання дітей були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття. У вересні 2010 року старша дитина досягла повноліття і з того часу позивачка отримує аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. щомісяця. На теперішній час сума аліментів, що була стягнута з відповідача на утримання дитини, не є достатньою для повноцінного розвитку дитини, а батько дитини здоровий та працездатний, має постійний заробіток, отже може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. За таких обставин, позивачка просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які були стягнуті рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25 червня 2010 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. на місяць на стягнення у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Позивачка у судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився. Надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є матірю неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якої є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 - НО № 195545, актовий запис № 26.

Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 25 червня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи утримання з 25 травня 2010 року.

23.09.2010 року старша дитина ОСОБА_3 досягла повноліття і з цього часу позивачка отримує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 500 грн.

З довідки, виданої Талаковською селищною радою від 17 липня 2018 року за № 740 вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, по пров. Мирному, 27 в с.Талаковка Кальміуського району м. Маріуполя Донецької області.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов'язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З урахуванням встановлених обставин, які сторонами визнані, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд враховує той факт, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.06.2010 року, яким з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи утримання з 25.05.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого адміністратором у ТОВ «Торгова СПМ», який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, мешкає в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована та мешкає в с. Талаківка м. Маріуполя по пров. Мирному, буд. 27, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.06.2010 року № 2-5571/2010, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи утримання з 25.05.2010 року - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 22 листопада 2018 року.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко