Справа № 155/88/18 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г.М.
Провадження № 22-ц/802/16/18 Категорія: 2 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Горохівського міського споживчого товариства Давидюк Л. М., Вавринюк Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Горохівської міської ради Волинської області, Горохівського міського споживчого товариства, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Горохівської міської ради Волинської області, Горохівського міського споживчого товариства, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 16 від 14 липня 1986 року, виданого виконавчим комітетом Горохівської міської ради народних депутатів, ОСОБА_2 разом із членами своєї сім'ї вселився у квартиру АДРЕСА_1. Враховуючи, що він разом з сім'єю у даній квартирі проживає більше 30 років, веде господарство, сплачує платежі за користування житлово-комунальними послугами, здійснює належний догляд та ремонт даного нерухомого майна, просить поданий позов задовольнити, визнати його право власності за набувальною давністю на вищевказане нерухоме майно.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, відкрито та безперервно володіє ним більше десяти років, що є підставою для визнання за ним права власності за набувальною давністю.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов.

Відповідач Горохівське міське споживче товариство подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що товариство є власником спірної квартири, будь-якого договору з ОСОБА_2 щодо володіння спірною квартирою споживче товариство не укладало, позивач вселився в квартиру на підставі ордеру, який надає тільки право проживання в квартирі, а тому набуття позивачем права власності на квартиру за набувальною давністю не може застосовуватись.

В даному судовому засіданні позивач пітримав апеляційну скаргу, представники відповідача Горохівського міського споживчого товариства апеляційну скаргу не визнали та просили її залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засіданні не з'явились.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких правових підстав для набуття права приватної власності на вказану вище квартиру позивач суду не навів.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі ордеру на жиле приміщення № 16, який було видано згідно з рішенням виконкому від 09.07.1986 № 106 ОСОБА_2 разом з сім'єю отримав право на зайняття житлового приміщення в АДРЕСА_1 /а.с. 9/.

Технічним паспортом підтверджується площа квартири /а.с. 10-12/.

Згідно з довідкою Горохівської міської ради від 29.12.2017 № 746, ОСОБА_2 дійсно зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 з 12.08.1976 року по даний час /а.с. 13/.

З квитанцій про сплату послуг за електроенергію, інші послуги видно, що ОСОБА_2 сплачує комунальні платежі /а.с. 15-21/.

Відповідно до постанови № 3 позачергових загальних зборів членів Горохівського міського споживчого товариства від 20.12.2016, товариством було вирішено продати квартиру АДРЕСА_1 за ціною в сумі 25000 гривень /а.с. 48/.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 належить Горохівському міському споживчому товариству /а.с. 30/.

Це ж стверджується копією реєстраційної справи відділу державної реєстрації Горохівської районної державної адміністрації № 208 від 10.04.2017 року та матеріалами реєстраційної справи приватного нотаріуса Волошина С. А., згідно з якими проведено державну реєстрацію вказаної вище квартири /а.с. 65-78/.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Горохівське міське споживче товариство є законним власником спірної квартири.

Позивач в позовній заяві та апеляційній скарзі посилається на ст. 344 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

Cуд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадку, коли при винесенні спірних відносин є законний власник оспорюваного майна - Горохівське міське споживче товариство.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді