ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/4817/71/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

представника ПАТ "Укрсоцбанк" - Панченка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/16515/17

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2018 року, ухвалене суддею Вийванко О.М., повний текст якого складено 04 червня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (надалі ПАТ «Укрсоцбанк», Банк) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог посилалось на те, що 05 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений договір кредиту № 770/38-784-08. Згідно цього договору Банк надав ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 20000 дол. США із сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10 серпня 2023 року. Станом на 20 листопада 2017 року сума заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» становить 51 951,74 дол. США, що за офіційним курсом становить 1376673,68 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 19112,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 506450,55 грн.; сума заборгованості за відсотками 24426,27 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 647273,85 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2262,38 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 59951,00 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 6151,09 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 162998,27 грн.

30 січня 2018 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» подав суду заяву про уточнення суми позову, в якій просив суд прийняти дану заяву та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року в сумі 8735,78 дол. США по процентах за користування кредитними коштами, що були нараховані за період з 18 грудня 2014 року по 18 грудня 2017 року та 73715,17 грн. нарахованої пені, в тому числі за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 62923,89 грн. і за непогашення процентів за користування кредитом в сумі 10791,28 грн. Крім того позивач посилався на положення ст.625 ЦК України та вважав, що вони підлягають до застосування в даному спорі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2018 року задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 1 920,27 доларів США ( тисячу девятсот двадцять доларів США 27 центів), що складає 50195,86 грн. (пятдесят тисяч сто девяносто пять гривень 86 копійок), згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України, станом на 29.05.2017 р. та сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (тисячу шістсот гривень 00 копійок).

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із такими висновками суду, ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ПАТ "Укрсоцбанк" відмовити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. А саме вказує на те, що предметом договору була виключно іноземна валюта, а тому індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України індексації не підлягає іноземна валюта. В силу ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду ( ч.4 ст.263 ЦПК України). Тому судове рішення суперечить також правовій позиції Верховного суду України та підлягає скасусанню.

В суді апеляційної інстанції представник позивача Панченко Д.В. апеляційну скаргу заперечив.

Апелянт ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання.

У відповідності до вимог статтей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши сторону по справі, розглянувши апеляційну скаргу за матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції вірно прийшов до обґрунтованого висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Судом встановлено, що згідно п.1.2. статуту ПАТ «УКРСОЦБАНК», затвердженого рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 24 квітня 2015 року, протокол №1, Банк змінив своє найменування з акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» серії А01 №365338 від 14 червня 2010 року .

05 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (Кредитор) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 (надалі - Договір). Згідно умов цього Договору Кредитор зобовязується надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (траншами) зі сплатою 14% річних, та комісій в розмірі та порядку, визначеному договором в межах максимального ліміту заборгованості до 20000 дол. США, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 10 серпня 2023 року.

Статтею 4 Договору (Відповідальність сторін) передбачено, що у разі прострочення Позичальником терміну строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, він сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період (п.4.2. Договору). У разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2.-3.3.15 цього Договору, в тому числі зобов'язань щодо дострокового повернення наявної заборгованості та сплати нарахованих процентів, Позичальник зобовязаний сплатити Кредитору штраф у розмірі три проценти від суми кредиту, визначеного п.1.1.1. цього Договору за кожний випадок (п.4.3. Договору). У разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.2.-3.3.6., 3.3.11.-3.3.15. цього Договору, порушення Позичальником умов Договору, визначеного п.1.3.1 цього Договору, протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) (п.4.4. Договору).

Як вбачається із заяви на видачу готівки №563 від 07 серпня 2008 року ОСОБА_2 отримав 10000 дол. США, що еквівалентно 48445,00 грн. (зміст операції: видача траншу кредиту згідно кредитного договору 770/38-784-08 від 05.08.2008 року).

Відповідно до заяви про видачу готівки №55 08 жовтня 2008 року (а.с.42) ОСОБА_2 отримав кошти в сумі 9950 дол. США, що еквівалентно 40665,45 грн. (зміст операції: видача траншу кредиту згідно кредитного договору 770/38-784-08 від 05.08.2008 року).

Додатковою угодою від 22 жовтня 2008 року винесено зміни до договору кредиту №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року, згідно якої з 20 жовтня 2008 року встановлено проценту ставку за користування кредитом на рівні 15 % річних.

08 травня 2009 року між Банком та Позичальником ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін та доповнень до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року, яким в новій редакції викладено Графік змін максимального ліміту заборгованості Позичальника за Договором кредиту, що додається до цього Договору в Додатку №1.

З довідки наданої банком вбачається, що заборгованість відповідача становить 51 951,74 дол. США, що за офіційним курсом становить 1376673,68 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 19112,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 506450,55 грн.; сума заборгованості за відсотками 24426,27 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 647273,85 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2262,38 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 59951,00 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 6151,09 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 162998,27 грн. Курс НБУ Долар США станом на 20 листопада 2017 року 26.499087.

У зв'язку із уточненням суми позову банк надав суду уточнений розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по відсотках за період з 18 грудня 2014 року по 18 грудня 2017 року, яка виникла у звязку з невиконанням ним умов договору відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року, та складається з: 8735,78 дол. США - проценти за користування кредитними коштами, що були нараховані за період з 18 грудня 2014 року по 18 грудня 2017 року та 73715,17 грн. нарахованої пені, в тому числі за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 62923,89 грн. і за непогашення процентів за користування кредитом в сумі 10791,28 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 вересня 2010 року Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків ухвалив рішення в справі №922/10, яким задовольнив позовні вимоги Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» та стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 170953,89 грн. заборгованості. Вказана сума заборгованості включає: 19112,00 дол. США залишок неповернутих кредитних коштів; 2224,42 дол. США нараховані проценти; 1862,42 грн. пеня.

Вказане рішення вступило в законну силу. Отже з ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора у справі №922/10 від 06 вересня 2010року про задоволення вимог кредитора про дострокове погашення усієї суми існуючої на той час строкової та простроченої заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, а правовідносини сторін позивача та відповідача, що ґрунтувалися на договорі про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року, зокрема сплата на нарахування процентів, пені припинилися.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Даного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд Верховного Суду в Постанові від 14 лютого 2018 року у провадженні №61-2404св18.

В силу ч.4ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних нормправа, викладених в постановах ВерховногоСуду (ч.4ст.263ЦПК України).

За вказанихвище обставин, у звязку з припиненням правовідносин сторін за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року, суд першої інстанції підставно відмовив в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені в межах строків позовної давності, а саме за період з 18 грудня 2014 року по 18 грудня 2017 року в сумі 8735,78 дол. США та пені за несвоєчасне погашення кредиту та нарахованих відсотків в загальній сумі 73715,17 грн., у зв'язку з безпідставністю цих вимог.

З матеріалів справи вбачається, що в заяві про уточнення суми позову від 30 січня 2018року позивач посилався на положення ст.625 ЦК України та вважав, що вони підлягають до застосування в даному спорі.

16 травня 2018 року Банк надав суду розрахунок заборгованості за штрафними санкціями, який просить взяти до уваги та стягнути з відповідача в користь позивача 1920,27 дол. США (3% річних, які розраховані із суми 21336,42 дол. США, стягнутої за рішенням Третейського суду в межах строку позовної давності, за останній три роки).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, першої інстанції врахувавши те, що станом на час розгляду справи в суді Позичальником не виконано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06 вересня 2010 року в справі №922/10, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року в розмірі 170953,89 грн., вірно прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених ст.625 ЦК України, для стягнення з відповідача в користь позивача трьох відсотків річних від простроченої суми врозмірі 1920,27 дол. США, що складає 50195,86 грн., згідно офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 29.05.2017 р.

Посилання апелянта на те, що іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає, а тому не може бути стягнута колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції стягнуто з відповідача в користь позивача тільки три відсотків річних від простроченої суми, а сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення судом не стягувалася.

Рішення суду є обґрунтованим і законним, підстав для його скасування, у тому числі з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не має.

Апеляційний суд, керуючись ст.ст. 141, 374, 375, 382, 389, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст постанови складено 3 грудня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи