30 листопада 2018 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Мохова Є.І.,
при секретарі судового засідання - Бридні О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
22 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між ним ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики №1492 від 11.03.09р. на суму 210000 грн. зі строком повернення позики до 11.09.09р.. Борг за позикою до теперішнього часу не повернуто. В заставу була передана квартира в АДРЕСА_1.
Загальний розмір невиконаних відповідачем зобовязань за Договором позики станом на 11.11.2016 року складається із суми позики, процентів, суми інфляційних, 3% річних і неустойки, а саме:
Боржник відповідно до ст. 1049 ЦК України зобовязаний повернути позику в сумі 210000 гривень у звязку з настанням строку повернення позики.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України на суму позики нараховуються відсотки. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки. Сплата відсотків передбачена договором у розмірі 8% за кожен місяць користування позикою по день повернення при несвоєчасній сплаті відсотків. Станом на 11.11.16р. за період користування позикою з 11.03.09р. по 11.11.16р. за 92 місяці сума відсотків становить 2898000 гривень відповідно наступного розрахунку: 210000 грн. х 8% : 92 міс. = 1545600 грн.
Розрахунок суми інфляційних здійснюється відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України. У відповідності з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Строк повернення позики 11.09.09р. інфляційні вираховуються за прострочений період з жовтня 2009р. по жовтень 2016р.. Офіційний рівень інфляції за прострочений період становить:
Жовтень-грудень 2009 року 102.9%; січень-грудень 2010 року 109.1%; січень-грудень 2011 року 104.6%; січень-грудень 2012 року 99.8%; січень-грудень 2013 року 100.5%; січень-грудень 2014 року 124.9%; січень-грудень 2015 року 143.3%; січень-грудень 2016 року 109.4%.
Розмір рівня інфляції за жовтень 2009р. жовтень 2016р. рівний 230.6% відповідно наступного розрахунку:
(1.029 х 1.091 х 1.046 х 0.998 х 1.005 х 1.249 х 1.433 х 1.094 = 2.306).
Сума інфляційних становить 274260 гривень відповідно наступного розрахунку:
210000 х (230.6 100) : 100 274260 гривень.
Також зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Окрім того, вказує, що відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, яка вираховується у відсотках від суми невиконаного зобовязання. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка, то вона підлягає стягненню в повному обсязі.
Позивач зазначає, що відповідач частково повертала борг, тому вважає необхідним зменшити суму, яка підлягає до стягнення до 3000000 грн. у відповідності до ст. 534 ЦК України.
Також позивачем 30.08.2018 року до Волноваського районного суду Донецької області було подано заяву про збільшення позовних вимог, щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми боргу за договором позики.
Вважає, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання відповідно до Договору позики №1492 від 11 березня 2009 року, тому звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором позики з урахуванням відсотків, суми інфляційних, 3% річних та пені.
У судове засідання позивач не зявився, в заяві про збільшення позовних вимог просив проводити розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, тому підставі ч. 3 ст.131 ЦПК України суд вважає, що вона не з'явилася у судове засідання без поважних причин.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Судом встановлено, що 11 березня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий Договір позики, за яким позивач передав відповідачу у власність 210000 гривень 00 копійок. Цей факт підтверджується наданою розпискою, власноруч написаною відповідачем, в якій вона зобовязалася повернути грошові кошти до 11 вересня 2009 року (а.с.13).
З вказаного договору також вбачається, що позика надавалася відповідачу під заставу майна квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Також встановлено, що позика надавалася під 6 % за кожен місяць її користування до дня її повернення. У разі несплати щомісячних відсотків у встановлений строк, їх сума додається до суми позики і відсотки нараховуються на загальну суму боргу в розмірі 8% за кожен місяць наявності боргу по день його повернення. На пеню відсотки не нараховуються (а.с. 3).
Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно положення ст. 625 ЦК України, визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також враховуючи те, що позивач є інвалідом другої групи, у звязку з чим, звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 526, 549, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст.13, 19, 81, 89, 263-265, 268, 281-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, яка народилася 10 жовтня 1974 року в м. Маріуполь Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, Волноваський (Новоазовський) район Донецька область на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Мохов