ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/5173/17

Головуючий у першій інстанції - Литвиненко І.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/26/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Шарапової О.Л.,

суддів: Бечка Є.М. Євстафіїва О.К.,

секретар: Герасименко Ю.О.

позивач: ОСОБА_2

відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3

Особи, які подали апеляційні скарги - ОСОБА_2, фізична особа-підприємець ОСОБА_3

Оскаржується рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року, суддя Литвиненко І.В., повний текст складений 11 травня 2018 року.

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з з ФОП ОСОБА_3 496 262.12 грн - заборгованості за позикою, 553 392.34 грн - заборгованість по процентам за період з 01 жовтня 2013 року по 31 січня 2018 року, 396 832.94 грн - пені по несплаченій позиці за період з 30 вересня 2015 року по 31 січня 2018 року, 285 438,48 грн - пені по несплачених відсотках за період з 30 червня 2015 року по 31 січня 2018 року, 224 570.23 грн - інфляційних по своєчасно несплаченим процентам за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2017 року, 152 848.73 грн - інфляційних по своєчасно несплаченій позиці за період з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 серпня 2010 року між ОСОБА_4 та відповідачем був укладений договір позики на суму 510 000 грн, зі сплатою 24% річних, строком дії до 30 серпня 2015 року. 31 серпня 2012 року між ОСОБА_4 та відповідачем був укладений договір про зміни до договору позики від 12 серпня 2010 року, яким були внесені зміни до п. 4 договору позики, та встановлено, що погашення позики здійснюється позичальником в кінці терміну цього договору - 30 серпня 2015 року. Відповідач належним чином зобов»язань за договором позики не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яку слід стягнути в примусовому порядку. 29 травня 2017 року між нею та ОСОБА_5 був укладений договір про відступлення права вимоги по зобов'язанням відповідача за договором позики від 12 серпня 2010 року.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 травня 2018 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 496 254.46 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 505 808.03 грн - заборгованості за відсотками; 187 056.56 грн. - пені за прострочення сплати відсотків по кредиту; 232 878.64 грн. - пені за прострочення сплати тіла кредиту; 152 846.37 грн. - інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованості за тілом кредиту та 181 095.98 грн. - інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків по кредиту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржуване рішення в частині стягнення пені скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог; оскаржуване рішення в частині розміру стягнутої заборгованості змінити, стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 306 000 грн - заборгованість за позикою, 117 106.59 - нараховані відсотки, 82 164.87 грн - інфляційні втрати за відсотками, 94 248 грн - інфляційні втрати за тілом позики.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд першої інстанції не мотивував наданий ним розрахунок заборгованості за договором позики. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що згідно умов укладеного договору позики від 12 серпня 2010 року не передбачене нарахування відсотків у розмірі 24% річних після закінчення терміну договору; після закінчення терміну договору відсотки мають нараховуватися на рівні облікової ставки Національного банку України. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що стягнення суми пені, що дорівнює майже сумі заборгованості за тілом кредиту, є не виправданим та суперечить засадам справедливості, добросовісності і розумності, а це дає право суду зменшити розмір неустойки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення змінити в частині стягнення з відповідача суми боргу з 187 056.56 грн на 281 017.98 грн - пені за прострочення оплати відсотків по кредиту, з 232 876.64 грн на 388 764.38 грн - пені за прострочення оплати тіла кредиту та з 181 095.98 грн на 184 496.02 грн - інфляційних витрат за прострочення сплати відсотків за позикою.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення в частині застосування судом строку позовної давності є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що останньою дією про визнання боржником свого боргу є його лист від 26 травня 2017 року кредитору ОСОБА_4, в якому він вказує, що отримавши вимогу кредитора від 23 травня 2017 року повністю погоджується як і раніше з сумою боргу і має намір розрахуватися, тобто строк позовної давності розпочав свій відлік з 27 травня 2017 року. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що 22 вересня 2015 року відповідач здійснив останній платіж по позиці, а тому суд необґрунтовано відмовив у стягненні 3400.04 грн. втрат від інфляції за період з 01 січня 2014 року по 30 травня 2014 року і стягненню підлягає сума 184496.02 грн. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що суд, розглядаючи її заяву від 29 січня 2018 року про зміну розміру позовних вимог, в порушення приписів законодавства, повернув додану до заяви вимогу-повідомлення про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання від 29 січня 2018 року, як доказ пред'явлення відповідачу вимог у збільшеному розмірі.

В судовому засіданні представник ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_6 заявив клопотання , в якому просив призначити судово-економічну експертизу для визначення розміру заборгованості відповідача перед ОСОБА_7

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи та обговоривши доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Розрахунки спірної заборгованості, які виконані сторонами, мають істотні розбіжності.

Чернігівський апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку висновку за результатами проведення судово-екорномічної експертизи № 3669/18-24 від 09 жовтня 2018 року, який виготовлено експертом Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_8, оскільки в ухвалі Апеляційного суду Чернігівської області від 20 липня 2018 року проведення експертизи доручалося судовому експерту ОСОБА_9; експертною установою не погоджене питання щодо проведення дослідження іншим судовим експертом.

Отже для визначення розміру заборгованості відповідача по справі необхідно призначити судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступне запитання: визначити станом на 31 січня 2018 року загальний розмір заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за договором позики від 12 серпня 2010 року, який укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , зі змінами, внесеними до вказаного договору згідно з договором від 31 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3, право вимоги за якими ОСОБА_4 відступлено ОСОБА_2 за договором відповідного змісту від 29 травня 2017 , з детальною її розшифровкою у розрізі звітних періодів (виходячи з умов договору і фактичних даних щодо його виконання) та у розрізі видів заборгованості (за позикою; процентами за користування позикою в період та після закінчення терміну договору позики; пенею та збитками внаслідок інфляції та дефляції), якщо виходити з того, що:

- отримавши 22 вересня 2015 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 64828 грн 78 коп., ОСОБА_2 правомірно спрямувала їх на погашення заборгованості за пенею;

- отримавши 22 вересня 2015 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 64828 грн 78 коп., ОСОБА_2 мала спрямувати їх на погашення заборгованості за позикою у спосіб, визначений ст. 534 ЦК України;

- якщо проценти за користування позикою у розмірі 24% річних мають нараховуватися лише по 30 серпня 2015 року;

- якщо проценти за користування позикою у розмірі 24% річних мають нараховуватися по день повного погашення заборгованості за позикою;

Чернігівський апеляційний суд вважає, що питання, які запропоновані представником відповідача, не враховують всі матеріали по справі, а тому на вирішення експерта слід поставити питання, які визначені судом.

Враховуючи вищезазначене, провадження у справі на час проведення експертизи слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 103, 252 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Призначити по справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручити Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Старобілоуська, № 25 «а», м. Чернігів, 14017).

На вирішення експертизи поставити питання:

визначити станом на 31 січня 2018 року загальний розмір заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за договором позики від 12 серпня 2010 року, який укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , зі змінами, внесеними до вказаного договору згідно з договором від 31 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3, право вимоги за якими ОСОБА_4 відступлено ОСОБА_2 за договором відповідного змісту від 29 травня 2017 , з детальною її розшифровкою у розрізі звітних періодів (виходячи з умов договору і фактичних даних щодо його виконання) та у розрізі видів заборгованості (за позикою; процентами за користування позикою в період та після закінчення терміну договору позики; пенею та збитками внаслідок інфляції та дефляції), якщо виходити з того, що:

- отримавши 22 вересня 2015 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 64828 грн 78 коп., ОСОБА_2 правомірно спрямувала їх на погашення заборгованості за пенею;

- отримавши 22 вересня 2015 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 64828 грн 78 коп., ОСОБА_2 мала спрямувати їх на погашення заборгованості за позикою у спосіб, визначений ст. 534 ЦК України;

- якщо проценти за користування позикою у розмірі 24% річних мають нараховуватися лише по 30 серпня 2015 року;

- якщо проценти за користування позикою у розмірі 24% річних мають нараховуватися по день повного погашення заборгованості за позикою.

У розпорядження експерта надати матеріали справи.

Витрати по оплаті експертизи покласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3.

Попередити експерта про те, що за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання даної ухвали настає кримінальна відповідальність згідно з ст.ст. 384, 385 КК України.

До отримання висновку експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але в частині зупинення провадження у справі вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: