Справа 688/3149/18
№ 2/688/1040/18
Рішення

Іменем України

07 грудня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Березюк Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з даним позовом, посилаючись на те, що останній перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 13.08.2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з відповідачем. Спільне життя не склалось через те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. На даний час разом як сім'я не проживають. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки шлюб носить формальний характер, а тому просить суд шлюб між ними розірвати.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, просила строк на примирення не надавати та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З'ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження та позов задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України уразі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як встановлено в суді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружились 13 серпня 2004 року, про що складено відповідний актовий запис за № 597. Прізвище після додруження: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 273510, виданим 13 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві.

Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини з 2015 року не підтримують, разом як сімя не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту протягом тривалого часу суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними та не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення.

Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх дітей.

Оскільки позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи та у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору суд вважає за необхідно стягнути його на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 13 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 597 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Козачук