Житомирський апеляційний суд
Справа №287/252/17-ц Головуючий у 1-й інст. Волощук В. В.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №287/252/17-ц за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Волощука В.В. в м. Олевську,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 54829 грн 92 коп. заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивувало тим, що 28 січня 2014 року між Банком та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 3200 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки, відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконував, станом на 30.05.2017 виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом - 3170 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 44872 грн 78 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 3700 грн; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) - 2587 грн 14 коп.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2018 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначало, що за договором , що визначає місячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору. Так, картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця, отже строк картки до останнього дня жовтня 2015 року, що підтверджується довідкою про видачу кредитних карт.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2014 між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого, позичальник отримав кредит в сумі 3200 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

28 січня 2014 року відповідач підписав заяву про надання йому кредиту на платіжну картку з кредитним лімітом 3 200 грн, чим підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між ним та банком кредитний договір.

Пунктом 1.1.7.12 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується (лонгується) на такий самий строк.

Із копії анкети - заяви від 28.01.2014, яка є невід'ємною частиною договору б/н від 28.01.2014, вбачається, що ОСОБА_1 була видана картка НОМЕР_1.

Відповідно до довідки №30.1.0.0/2-20170626/1225 від 12.10.2017, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1, згідно кредитного договору б/н від 28.01.2014, отримав картку НОМЕР_1, яка мала термін дії до останнього дня 10.2017 року.

Останній платіж ОСОБА_1 здійснив 27 березня 2014 року.

Згідно наданого банком розрахунку, відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 30 травня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 54829 грн 92 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 3170 грн, заборгованість за процентами - 44872 грн 78 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3700 грн, а також штрафи: 500 грн (фіксована частина), 2587 грн 14 коп. (процентна складова), що підтверджується розрахунком наданим ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

З вимогою про стягнення вказаної заборгованості банк звернувся до суду 30 червня 2017 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач подав письмову заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Оскільки відповідно до Умов та правил надання банківських послуг строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З огляду на наведене, суд першої інстанцї правильно вважав, що останній обов'язковий платіж за спірним договором позивач здійснив 27.03.2014, тому строк позовної давності обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу, а саме з 27.04.2014, за який позивачем не було внесено грошових коштів.

Банк звернувся до суду із даним позовом 29 травня 2018 року, тобто поза межами загального строку позовної давності, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову за строками позовної давності.

Доводи представника позивача про те, що позивачем не було пропущено строку позовної давності, оскільки позов подано 30 червня 2017 року, а термін дії кредитної картки встановлений до 10.2017 року, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Оскільки на картці вказано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, тому строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов'язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів щомісячно, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

А, відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то апеляційний суд залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Олевськогоо районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 04 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді