Справа № 161/8425/18 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Провадження № 22-ц/802/267/18 Категорія: 81 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Русинчука М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на дії заступника начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Копетюка Володимира Олеговича за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на дії державного виконавця, а саме: заступника начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області та просить поновити строки звернення до суду із зазначеною скаргою.

В обґрунтування скарги боржник ОСОБА_1 вказує, що 24.01.2018 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 47037325 їй стало відомо, що заступником начальника районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Копетюком В.О. прийнято рішення про подачу заявки на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, а саме: житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1. Вважає дане рішення Копетюка В.О. незаконним оскільки, до заявки на реалізацію арештованого майна, виконавцем не було додано дозволу органу опіки та піклування згоди на відчуження житлового будинку, де мають право на користування неповнолітні діти або відповідного рішення суду. Також зазначає, що постанова про опис та арешт майна винесена з порушенням порядку проведення, оскільки опис та арешт був проведений без її участі, фактично не за місцем знаходження майна. Вказує, що повідомлення про визначення вартості майна не отримувала та про оцінку майна не було відомо, а відтак, виконавцем було порушено її право власності на майно та право користування майном її неповнолітніх дітей. З метою недопущення порушення прав неповнолітніх дітей на користування майном, вважає, що строк на оскарження дій виконавця підлягає поновленню. З врахуванням наведеного, просить суд визнати дії відповідача щодо складання та направлення заявки на реалізацію арештованого майна боржника за виконавчим провадженням № 47037325 та поновити пропущений процесуальний строк оскарження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення в суд із скаргою на дії державного виконавця відмовлено. Залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на дії державного виконавця.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1, покликаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та справу направити на новий розгляд в іншому складі суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, справу розглянуто без виклику учасників справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшов наступного висновку.

Відмовляючи в поновленні процесуального строку та залишаючи скаргу ОСОБА_3 без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що заявник ОСОБА_1 в скарзі не зазначила поважних причин пропущеного строку для подання скарги, доказів на підтвердження поважності пропущеного строку не вказала.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.03.2015 Луцьким міськрайонним судом Волинської області з метою примусового виконання рішення суду від 19 грудня 2014 року, видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованості за кредитним договором №0 від 06.05.2008 року в розмірі 202155 (двісті дві тисячі сто п'ятдесят п'ять) доларів США 12 центів, що в гривневому еквіваленті становить 1614208 (один мільйон шістсот чотирнадцять тисяч двісті вісім) грн. 63 коп.; солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованості за кредитним договором №0 від 06.05.2008 року в розмірі 202155 (двісті дві тисячі сто п'ятдесят п'ять) доларів США 12 центів, що в гривневому еквіваленті становить 1614208 (один мільйон шістсот чотирнадцять тисяч двісті вісім) грн. 63 коп.; солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_6 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованості за кредитним договором №0 від 06.05.2008 року в розмірі 202155 (двісті дві тисячі сто п'ятдесят п'ять) доларів США 12 центів, що в гривневому еквіваленті становить 1614208 (один мільйон шістсот чотирнадцять тисяч двісті вісім) грн. 63 коп.; стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» з кожного по 804 (вісімсот чотири) грн. 75 коп. судових витрат.

26.03.2015 відділом державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області отримано заяву ТзОВ «Кей-Колект» на примусове виконання вищевказаного рішення суду(а.с. 60).

31.03.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 161/13094/14-ц виданого 20.03.2015(а.с. 62).

Із заяви про звернення ОСОБА_1 до начальника Луцького РВ ГТУЮ у Волинській області від 23.01.2018 вбачається, що заявник була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження№ 470373472 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором 24.01.2018(а.с. 59).

В матеріалах справи знаходиться заява на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 11.12.2017, з якою ОСОБА_1 також ознайомилась відповідно 24.01.2018.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Положення ЦПК України визначають порядок та строк звернення до суду сторін виконавчого провадження, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Зі скарги вбачається, що заявник була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження № 470373472 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором 24.01.2018.

В матеріалах справи знаходиться заява на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 11.12.2017, з якою ОСОБА_1 також ознайомилась 24.01.2018.

Таким чином, 10-денний строк на оскарження бездіяльності державного виконавця заявником пропущено. Даних, які б свідчили про необізнаність про хід виконавчого провадження, з урахуванням того, що боржник був ознайомлений з матеріалами провадження 24.01.2018, заявником не наведено.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, боржник ОСОБА_1 зверталась в суд раніше з позовами та скаргами на дії та бездіяльність працівників відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області та вказувала на такий доказ, як - заявка від 11.12.2017 на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (а.с. 63 зворот).

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до положень пункту 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" строки для звернення зі скаргою є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Враховуючи, що заявником не наведено обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на оскарження дій державного виконавця суд, у відповідності до ст. 126 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про залишення скарги без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскарженої ухвали, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий

Судді