Справа №263/9296/18
Провадження № 2 /263/2150/2018
03 грудня 2018 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Соловйова О.Л., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником будинку № 54 по вул. Харлампіївській в місті Маріуполі. За вказаною адресою також зареєстрований її син ОСОБА_3, однак фактично там не проживає з жовтня 2002 року. У звязку із відсутністю відповідача у зазначеному будинку більше року, просила визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.09.2018 року відрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області суду від 03.12.2018 року вирішено питання про проведення заочного розгляду цивільної справи.
Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 надали до суду заяву про розгляд цивільної справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі реєстраційного посвідчення від 08.08.1983 року, виданого «Жданівським бюро технічної інвентаризації», позивачу на праві власності належить 35/100 частини домоволодіння № 54 по вул. Харлампіївській (Радянській) в місті Маріуполі.
Згідно акту комітету самоорганізації населення «Староміський» б/н від 10.07.2018 року, відповідач ОСОБА_3 за адресою: вул. Харлампіївська, 54, місто Маріуполь Донецької області, не проживає з жовтня 2002 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до вказаного, а також виходячи зі смислу ч. 1 ст. 383 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК України власник квартири на свій розсуд вирішує, чи буде особа проживати в його квартирі, чи не буде.
Згідно ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, який діє для України з 11.09.1997 року та прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Суд вважає, що оскільки відповідач більше року з власного бажання не проживає у спірному домоволодінні, добровільно не припиняє своєї реєстрації, тим самим порушує право позивача користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, тому вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.
На підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, який діє для України з 11.09.1997 року, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком № 54 по вул. Харлампіївській в місті Маріуполі Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача: ОСОБА_4, діє на підставі ордеру на надання правової допомоги та договору про надання юридичної допомоги від 11.07.2018 року, юридична адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: вул. Харлампіївська, 54, місто Маріуполь Донецької області.

Суддя О.Л. Соловйов