Справа № 747/759/18
Провадження № 2/747/341/18
РІШЕННЯ

іменем України

10.12.2018 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської сільської ради Талалаївського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її брат ОСОБА_2, який до дня смерті був зареєстрований АДРЕСА_1. Позивач прийняла спадщину після смерті брата, подавши до Прилуцької районної ДНК заяву про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа. Позивачу було видано свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки, що належали її брату. Але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,4970 га, кадастровий номер НОМЕР_2 на території Харківської сільської ради, що належала ОСОБА_3, поскільки у пред'явленому позивачем заповіті від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4, де зазначена дана земельна ділянка, відсутні ідентифікуючі ознаки заповіданого майна, а саме - площа та кадастровий номер земельної ділянки. Позивач являється спадкоємцем за законом, але по цій причині не може належним чином оформити свої спадкові права. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,4970 га, кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Харківської сільської ради в порядку спадкуваня за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що належала ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 року на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3 успадковану за заповітом ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_2, який прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив спадкових прав.

В підготовче судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Харківської сільської ради - в підготовче судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем - Харківською сільською радою - позову ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач являється єдиним спадкоємцем за законом, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені наступні фактичні обставини - спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 29 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 05.07.2017 року (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 15.08.1988 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 року, в графі «Мати» зазначено ОСОБА_4 (російською мовою) (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 02.07.1974 року ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 року, в графі «Мати» зазначено ОСОБА_4 (російською мовою) (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про шлюб (повторного) серії НОМЕР_7 від 14.04.2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 23 липня 2004 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 (а.с.12). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 31.03.2017 року, у реєстр внесено відомості про актовий запис про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 від 30 квітня 1993 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 (а.с.13). Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 23.06.2011 року (а.с.14). Згідно копії заповіту від 19 липня 2002 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Харківської сільської пади, заповіла ОСОБА_4 (а.с.17). Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_3 спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_9 від 17.05.2002 року, згідно з яким ОСОБА_3 передрається у власність земельна ділянка площею 5, 5 га на території Харківської сільської ради Талалаївського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19). Спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 63 роки згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 01.05.2015 року (а.с.15). Після її смерті син ОСОБА_4 для оформлення своїх спадкових прав звертався до землевпорядної організації із заявою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості згідно державного акта серії НОМЕР_9 загальною площею 5,4970 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Харківської сільської ради (а.с.20-21). Йому було всиновлено землевпорядну документацію та присвоєно зазначеній земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с.22-24). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земель від 01.11.2018 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 становить 199 200, 77 грн. (а.с.30). Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.07.2017 року (а.с.18). позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на деякі спадкові об'єкти після смерті брата ОСОБА_2 (а.с.27-28). Листом державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 30.10.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на спадкову земельну ділянку площею 5, 4970 га, кадастровий номер НОМЕР_2 у зв'язку з тим, що у пред'явленому заповіті від імені ОСОБА_3 відсутні ідентифікуючі ознаки заповідального майна, а саме - площа та кадастровий номер земельної ділянки (а.с.29).

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтею 12162 ЦК передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку, дане право підтверджено належними правовстановлюючим документом. Спадкоємицею за заповітом після ї смерті була ї дочка ОСОБА_4 яка не встигла оформити своїх спадкових прав на земельну ділянку, так як померла. Після її смерті спадкоємцем був її син ОСОБА_2, який розпочав процедуру оформлення спадкових прав після смерті матері, але сам помер, і не встиг їх оформити належними чином. Після його смерті спадкоємицею другої черги є його сестра - позивач ОСОБА_1, яка належним чином прийняла спадщину та оформлює спадкові права. Відсутність у заповіті від імені ОСОБА_3 ідентифікуючих ознак спадкової земельної ділянки унеможливлює оформлення належним чином прав позивача. В судовому засіданню встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 заповідала належну їй земельну ділянку, якій не було ще присвоєно кадастрового номера, в заповіті не зазначена її площа, яка становила згідно державного акта 5,5 га і площа якої незначно змінилась при визначенні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і стала 5, 4970 га.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Поскільки спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула право власності на земельну ділянку, і зазначене майнове право на даний час залишається неуспадкованим, зокрема і спадкоємцем за законом ОСОБА_1, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1267, 1273, 1297 ЦК України, ст.ст. 19, 60, 76-81, 141, 211, 247, 264-265 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської сільської ради Талалаївського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на земельну ділянку площею 5,4970 га, кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Харківської сільської ради, що належала ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 року на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, успадковану ним після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи сторонами копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко