Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2018 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр»ївка, в порядку заочного розгляду справи, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в розмірі 14 572, 94 грв., в редакції уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 21.09.2018 року (ас. 46-50), в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.06.2010 року відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500, 00 грв., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між нею і Банком Договір, що підтверджується підписом останньої у заяві.

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт за даним договором встановлюється за рішенням Банку та останній має право в будь - який момент змінити ( збільшити або зменшити ) такий.

Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, визначеному договором.

В свою чергу, відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідачка зобов»язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов»язань за договором відповідачка на вимогу Банку повинна виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грв. + 5 % від суми позову.

Відповідачка свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, а саме не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення боргових зобовязань за кредитним договором.

Так, відповідачка неналежно сплачувала внески на погашення заборгованості за тілом кредиту в період з 30.06.2010 року по 09.07.2018 року; процентів в період з 07.07.2012 року по 30.06.2017 року, чим допустила порушення умов договору, а відтак станом на 09.07.2018 року має заборгованість в сумі 14 572, 94 грв., яка складається з : 862, 13 грв. - заборгованість за тілом кредиту; 3 524, 59 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 016, 08 грв. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, обрахована за період з 01.07.2017 року по 09.07.2018 року; 500 грв. - штраф та 670, 14 грв. - його процентна складова.

Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачки по справі на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 572, 94 грв., а також судові витрати по справі.

В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (ас. 88), при цьому в п. 3 прохальної частини уточненої позовної заяви, за підписом представника позивача ОСОБА_2, зазначено про те, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача в судове засідання (ас. 31, 50), а окрім того, в матеріалах справи мається клопотання позивача, за підписом його представника ОСОБА_2, про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначено, що позивач заявлені вимоги повністю підтримує (ас. 39).

Відповідачка по справі ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за останнім відомим місцем її проживання (ас. 29-30, 92), а окрім того, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб порталі судової влади України (ас. 91), при цьому, будь яких заяв про розгляд справи в її відсутності, відзиву на позов не надала.

В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:

- 12.09.2018 року позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без руху (ас. 41-43);

- 07.11.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 85-87);

- 04.12.2018 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи по суті (ас. 93).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в п. 3 прохальної частини уточненої позовної заяви та клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача (ас. 39, 50), те, що відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав:

- так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 21.06.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк», яке в свою чергу з 21.05.2018 року змінило назву на АТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік, яка в свою чергу, з 01.01.2013 року була переоформлена на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», при цьому кредитний ліміт на платіжну картку відповідачки № 4149 4374 1263 5326 зі строком дії до 05/14, яка, згодом, була перевипущена за № 4149 4378 3266 8832 з новим строком дії до 02/18 було встановлено:

- з 21.06.2010 року в сумі 500, 00 грв.; з 17.12.2010 року в сумі 1 300, 00 грв.; з 27.02.2011 року в сумі 1 700, 00 грв.; з 20.03.2011 року в сумі 1 900, 00 грв.; з 25.04.2011 року в сумі 2 100, 00 грв.; з 25.07.2011 року в сумі 2 500, 00 грв.; з 23.08.2011 року в сумі 2 900, 00 грв., за рішенням Банку, відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг і в подальшому кредитний ліміт не змінювався, про що свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача, виписка по особовому рахунку відповідача за період з 21.06.2010 року по 09.07.2018 року, довідка про видачу кредитних карток (ас. 51-55, 56, 57). Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором здійснено відповідачем 08.02.2017 року в розмірі 1 000, 00 грв. (ас. 55).

Договір складається з анкети - заяви позичальника від 21 червня 2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку», Умов та Правил надання банківських послуг та «Тарифів Банку» з використанням кредитних карт «Універсальна», з чим відповідач ознайомлений, про що свідчить власноручний підпис останнього на анкеті - заяві про надання кредиту (ас. 11, 12, 13, 67-81).

Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов»язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку (ас. 76).

Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг - відповідач доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним Договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку (ас. 76).

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено Тарифами договору (ас. 76).

Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_3 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі, в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором (ас. 78).

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/ або умов даного Договору та/ або у разі виникнення ОСОБА_3 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та / або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у визначеній Банком долі , в разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором (ас. 70).

Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (ас. 73).

Відповідно до п. 1.1.7.3 Умов та Правил надання банківських послуг карткові рахунки відкриті на невизначений термін, за виключенням настання умов, передбачених п. п. 1.1.7.6, 1.1.7.7 Умов (ас. 72).

Відповідно до п. 1.1.7.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідний картковий рахунок може бути закритим на підставі звернення власника в ОСОБА_3, або ОСОБА_3 має право закрити картрахунок, повідомивши власника. Власник повинен не пізніше 30 днів від дня повідомлення повернути карту до Банку після чого обслуговування карти припиняється. Власник повинен погасити всі види заборгованості перед Банком, в тому числі ті, що виникли протягом 30 днів з моменту повернення карти (ас. 72).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (ас. 78). Окрім того, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1, п. 2.1.1.12.7.2 у випадку виникнення прострочених зобовязань, непогашення заборгованості минулого місяця до 25 числа поточного місяця відповідач сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту (ас. 78).

З позовної заяви вбачається, що згідно тарифного плану картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» , на який з 01.01.2013 року переведені всі картки з тарифним планом « Універсальна, 30 днів пільгового періоду», пільговий період становить 55 днів; базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) становить 2, 5 % на місяць, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2, 9 % в місяць; за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3, 6 % в місяць; обовязковий щомісячний платіж встановлений 7 % від заборгованості але не менше 50 грв. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості, але не менше 100 грв. та не більше залишку заборгованості; пеня встановлена 0, 24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грв. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грв.; пеня = 0, 24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грв. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грв. другий місяць поспіль і більше; сплата щомісячних платежів встановлена до 25 числа місяця наступного за датою виникнення заборгованості.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов»язання. Так, згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачка ОСОБА_1 по договору від 21 червня 2010 року, станом на 09 липня 2018 року, має заборгованість, яка становить 14 572, 94 грв. та складається з : 862, 13 грв. - заборгованість за тілом кредиту; 3 524, 59 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 016, 08 грв. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором; 500 грв. - штраф та 670, 14 грв. - його процентна складова (ас. 65-66).

Дана заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України (в редакції на час укладення сторонами договору) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобовязання згідно зі статтею 525 ЦК України не допускається.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За викладених вище обставин, враховуючи, що позивач звернувся до суду в межах трирічного строку позовної давності, з дня закінчення строку дії перевипущеної кредитної карти, яка діяла до 02/18, те, що проценти за кредитним договором нараховані в межах строку кредитування з 07.07.2012 року по 30.06.2017 року, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 862, 13 грв. та заборгованості по процентам в розмірі 3 524, 59 грв. підлягають до повного задоволення.

В частині стягнення пені в розмірі 9 016, 08 грв., суд зазначає наступне:

- так, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки встановлений законом може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення платежів за кредитом, позичальник зобовязується сплачувати позикодавцю пеню за кожен день прострочення.

За загальним правилом період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) (постанова ВСУ № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, постанова ВСУ № 6-474цс16 від 18.05.2016 року).

При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Так, позивач просив стягнути з відповідача по справі пеню у розмірі 9 016, 08 грв., обраховану ним за період з 01.07.2017 року по 09.07.2018 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03.09.2014 року (справа № 6-100цс14) частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 12 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що розмір заборгованості за тілом кредиту складає 862, 13 грв., заборгованості за процентами 3 524, 59 грв., при цьому заявлений позивачем розмір неустойки в сумі 9 016, 08 грв. значно перевищує розмір збитків кредитора.

Враховуючи викладене суд вважає, що по даній справі негативні наслідки для позивача через прострочення виконання зобовязання є значно меншими за розмір нарахованої згідно умов договору пені. До того ж, за прострочення сплати грошового зобовязання пунктом 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг вже було передбачено певні негативні наслідки для позичальника, а саме те, що клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, що вже само по собі є істотною компенсацією для кредитора за порушення грошового зобовязання позичальником (ас. 77).

Сукупний розмір пені, нарахований за несвоєчасну сплату кредитних коштів, який підлягає стягненню, виходячи із засад добросовісності, розумності та справедливості, конкретних обставин справи, на думку суду, має становити 4 000, 00 грн., що є достатнім для забезпечення задоволення інтересів позивача несвоєчасним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності, за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з п. 2.1.1.7.6 кредитного договору (ас. 76) сторонами передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності, за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більше чим на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15).

Відтак, в частині стягнення штрафу в розмірі 500 грв. та його процентної складової в розмірі 670, 14 грв., суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в сумі 8 386, 72 грв., яка складається з : 862, 13 грв. - заборгованість за тілом кредиту; 3 524, 59 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 000, 00 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою визначеною Законом № 3674-VІ).

При предявлені позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 762, 00 грв. (ас. 2).

Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума на відшкодування понесених судових витрат в розмірі 1 021, 96 грв., з наступного розрахунку: 8 386, 72 : 14 572, 94 х 100 = 58 % (тобто позовні вимоги задоволені на 58 % від заявлених); 1 762 х 58 % = 1 021, 96.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 265, 280, 281, 282, 283, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк" м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, останнє відоме місце проживання зареєстроване за адресою - вул. Чапаєва, буд. 20 смт. Юрївка Юр»ївського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк" м. Київ (місцезнаходження м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 21 червня 2010 року в розмірі 8 386, 72 грв. (вісім тисяч триста вісімдесят шість грв., 72 коп.), яка складається з : 862, 13 грв. - заборгованість за тілом кредиту, 3 524, 59 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 000, 00 грв. - пеня за прострочення виконання зобовязання..

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, останнє відоме місце проживання зареєстроване за адресою - вул. Чапаєва, буд. 20 смт. Юрївка Юр»ївського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк" м. Київ (місцезнаходження м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ) судові витрати по справі в загальному розмірі 1 021, 96 грв. (одна тисяча двадцять одна грв., 96 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України:

- позивач : Акціонерне товариство ОСОБА_4 "ПриватБанк", місцезнаходження - м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ;

- відповідач : ОСОБА_1, останнє відоме зареєстроване місцепроживання - 51300, вул. Чапаєва, буд. 20 смт. Юрївка Юрївського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2018 року.

Суддя С. О. Маренич