Провадження № 2-др/359/3/18
Справа № 359/6718/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за обєднаними позовами ОСОБА_2 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

16.02.2018 Бориспільським міськрайонним судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення у вищевказаній цивільній справі №359/6718/17 за обєднаними позовами ОСОБА_2 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухваленим рішення суд вирішив : позов задовольнити повністю;

- скасувати наказ Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 24.07.2017 №01-07-192 «Про зміну істотних умов праці»;

- скасувати наказ Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 06.10.2017 №01-07/1-1408/п п.2 «Про припинення трудового договору», яким ОСОБА_2 звільнено з посади заступника головного бухгалтера на підставі п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України, та поновити ОСОБА_2 на посаді заступника головного бухгалтера в ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ;

- стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.10.2017 по 16.02.2018 в розмірі 122247 гривень 58 копійок з утримання обовязкових податків та зборів в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

- стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.;

-стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» судовий збір на користь держави в розмірі 1280 гривень.

Також зазначено: рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

22.02.2018 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з даною заявою, в якій просить: ухвалити додаткове рішення, яким допустити до негайного виконання стягнення на її користь з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» середнього заробітку за один місяць у розмірі 28882,70грн.

Посилаючись на вимоги ч.2 ст.235 КЗпП України позивач зазначає, що законом визначено, що і винагорода за виконану працівником роботу і плата працівнику за час вимушеного прогулу є заробітною платою працівника, що підтверджується судовою практикою, в тому числі на рівні касаційної інстанції.

На розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення позивач та її представник не зявились, водночас представником позивача 28.02.2018 року до канцелярії суду подана заява з проханням розглянути подану заяву про ухвалення додаткового рішення без участі в судовому засіданні сторони заявника.

Представник відповідача ДП «МА «Бориспіль» проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечував. Вважає, що в розумінні ст.470 ЦПК України суд вправі допустити негайне виконання рішення, посилання заявника на судовому практику вважає необґрунтованою та звертає увагу, що за змістом заявлених позовних вимог позивач не просила суд допустити негайне виконання рішення, зокрема в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Третя особа ОСОБА_3 про час та місце судового розгляду повідомлений, на розгляд поданої заяви про ухвалення додаткового рішення не зявився, заяв та клопотань до суду від третьої особи не надійшло.

Дослідивши подану заяву, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи №359/8101/17, суд прийшов до висновку, що подана заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць (п.1); поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника (п.4).

Судом було дотримано вищенаведені вимоги п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України: суд допустив до негайного виконання рішення про поновлення на роботі.

Суд звертає увагу на наступне.

У справі, що розглядається предметом судового розгляду є зміна істотних умов праці працівника та звільнення позивача у звязку з відмовою від продовження роботи у звязку зі зміною умов праці. При цьому, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є наслідком заявленої вимоги щодо поновлення на роботі (ч.2 ст.235 КЗпП України).

За змістом ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Водночас за змістом ст.235 КЗпП України середній заробіток за час вимушеного прогулу не є заробітної платою в розумінні вищевказаного закону, оскільки є видом відповідальності роботодавця та додатковою гарантією працівника у звязку з порушенням його трудових прав, яка виплачується як у разі поновлення на роботі (ч.2 ст.235 КЗпП України) так і у разі затримки видачі трудової книжки (ч. 4 ст.235КЗпП України), обчислена не власником або уповноваженим ним органом за виконану працівником роботу (ч.1 ст.94 КЗпП України), а органом який розглядає трудовий спір (ч.2 ст.235 КЗпП України), в даному випадку судом.

Ці обставини були враховані судом при винесення рішення у даній справі.

Крім того, суд звертає увагу, що окремо вимога щодо негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку позивачем не заявлялась, а розрахована та зазначена в заяві про ухвалення додаткового рішення сума середнього заробітку за один місяць у розмірі 28882,70грн. жодним чином не обґрунтована, відповідні розрахунки як в позовній заяві так і в поданій до суду заяві про ухвалення додаткового рішення не наведені.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу в ухваленні додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 223, 258,259,263-265,270, 353,430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, яким допустити до негайного виконання стягнення на її користь з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» середній заробіток за один місяць у розмірі 28882,70грн. відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.Муранова-Лесів