Справа № 761/3609/14-ц
Провадження № 4-с/761/107/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.,

за участю секретаря: Вольда М.А.

за участю представника: Бучко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління у м. Києві Бучко Віталія Васильовича; стягувач - Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» щодо не припинення розшуку, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_2 (надалі по тексту Скаржник) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Бучко В.В. у виконавчому провадженні №53289958, де просила суд визнати неправомірною його бездіяльністьщодо не припинення розшуку транспортного засобу марки «АУДІ» д.н.з. НОМЕР_1 та зобов»язати вказаного державного виконавця припинити розшук вказаного транспортного засобу та винести постанову про зняття вказаного майна з розшуку.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва від 24.11.2016 року у справі №761/3609/14-ц з скаржниці було стягнуто на користь стягувача ТОВ «Комфорт» грошові кошти в сумі - 39018,18 грн. та судовий збір. При цьому, постановою державного виконавця було накладено арешт на все майно скаржника у межах суми стягнення, а також оголошено в розшук належний скаржнику транспортний засіб марки «АУДІ» д.н.з. НОМЕР_1. ОСОБА_2 зверталась до державного виконавця із вимогами про припинення арешту її майна та зняття з розшуку належного їй автомобіля, оскільки його вартість значно перевищує суму боргу, а арешту на майно має передувати пошук та стягнення боргу з інших джерел доходу, але у цьому виконавець відмовив. Відтак, бездіяльність державного виконавця перешкоджає скаржнику вільно користуватись належним їй майном, а тому за захистом свого порушеного права вона звернулась із вказаною скаргою до суду.

У судовому засіданні скаржник свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, зазначивши про існування коштів на її рахунках в банку, в межах сум яких державний виконавець кошти боргу не стягнув.

Суб'єкт оскарження, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Бучко В.В. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, оскільки у цьому виконавчому провадженні діяв у відповідності до вимог закону та в межах наданих йому повноважень. У відзиві на скаргу зазначив, що у вказаному виконавчому провадженні 26.01.2017 року було винесено постанову про відкриття та направлено її боржнику для виконання та одночасно направлено запити до реєструючих органів з метою виявлення майна та коштів боржника. Також, в цей же день було винесено постанову про арешт майна боржника. Між тим, виявити кошти як в банківських установах, так і в Пенсійному фонду чи податковій інспекції не вдалося. В червні та вересні 2017 року на адресу боржника було направлено вимогу про надання декларації про доходи та майно боржника. У зв»язку з виявленням зареєстрованого за боржником транспортного засобу до органів реєстрації МВС було направлено постанову про розшук вказаного автомобіля. Вважає свої дії правомірними, оскільки за відсутністю коштів на рахунках боржника, арешт та розшук автомобіля відповідає вимогам закону.

25.01.2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду за участю сторін.

Ухвалою суду від 23.03.2018 року до матеріалів справи було долучено відзив на скаргу та копію виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва від 24.11.2016 року у справі №761/3609/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Комфорт» коштів в сумі - 39018,18 грн. державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м.Києва 26.01.2017 року у відповідності до вимог ст..ст.3,4,24-27 Закону України «Про виконавче провадження» було видано виконавчий лист та направлено боржнику для виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст..56 вказаного Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

За ч.10 вказаної станні Закону у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У зв»язку з не виконанням в добровільному порядку боржником свого обов»язку про погашення боргу, зважаючи на вимоги Закону постановою державного виконавця від 26.01.2017 року було накладено арешт на все майно ОСОБА_2 та було надіслано запити у певні реєстраційні установи України для встановлення грошових коштів на рахунках в банках боржника, інших доходів, майна боржника та отримання відповідних витягів щодо його наявності, державний виконавець сформував Інформаційні довідки з державного реєстру.

Зокрема, за період з часу звернення скаржником до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві не було встановлено доходів та коштів на рахунках в банках, інших офіційних джерел доходу з метою стягнення за їх рахунок заборгованості.

Між тим, згідно за боржником було зареєстровано на праві власності транспортний засіб марки «АУДІ» моделі «А6» д.н.з.НОМЕР_1 за відповіддю Регіонального сервісного центру МВС в м.Києві від 10.11.2017 року.

За умовами ч.3 ст..36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Згідно ч.2 ст..48 вказаного Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 5 цього ж Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

На виконання вказаних вимог Закону та за відсутністю інших доходів та коштів на рахунках в банках боржника, державним виконавцем 28.11.2017 року було винесено постанову про розшук вказаного автомобіля.

За ч.3 ст.36 вказаного Закону у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Вказані дії державного виконавця є правомірними, оскільки вчинені в межах наданих йому повноважень та у відповідності до вимог Закону.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та пояснення боржника в суді, то встановити місцезнаходження розшукуваного транспортного засобу, провести його опис та арешт на даний час не вдалось, а боржник його також виконавцю не надав для цього, як не надав відомостей про інше майно чи доходи, необхідні для погашення боргу в повному обсязі.

Відтак, жодних підстав для зобов»язання державного виконавця щодо винесення постанови про припинення розшуку автомобіля (зняття його з розшуку), а од же і бездіяльності державного виконавця на даний немає.

Посилання сторони боржника на очевидне перевищення вартості розшукуваного автомобіля сумі боргу не може бути підставою для зняття його з розшуку, оскільки його оцінка в установленому порядку проведена не була, а іншого спів мірного сумі боргу майна державним виконавцем встановлено не було.

Крім того, з врахуванням знаходження у власності боржника вищевказаного коштовного автомобіля та необхідності витрачання значних коштів на його утримання, ОСОБА_2, отримуючи доходи, повинна спершу виконати свій обов»язок з добровільного погашення суми боргу.

За вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, та розглядаючи справу в межах вимог скарги саме за викладених ним у ній обставин та вимог, суд дійшов висновку, що станом на даний час скарга не підлягає задоволенню.

Обгрунтованих підстав для винесення окремої ухвали відносно державного виконавця боржником зазначено не було та судом не встановлено.

Керуючись ст. 2,24-27,36,48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 5,13, 442,451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління у м. Києві Бучко Віталія Васильовича; стягувач - Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» щодо не припинення розшуку транспортного засобу та зобов»язання його припинити, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст судового рішення складено 28.03.2018 року.