КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/5831/18 Головуючий у І інстанції - Астахова О.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/1485/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», поданою його представником Литвиненко Оленою Леонідівною на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року

у справі за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

у квітні 2018 року АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № б/н від 01 жовтня 2012 року відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Підписання вищевказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на вказаному банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно із п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач своєчасно позивачу грошові кошти не повернула, відсотки за користування кредитом не сплатила, внаслідок чого станом на 09 січня 2018 року утворилась заборгованість.

Просило, стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №б/н від 01 жовтня 2012 року у розмірі 22 690,24 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 6 225,79 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5 387,37 грн., заборгованості за пенею - 9 490,40 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі - 1056,68 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору - 1762,00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року, позов ПАТ «КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом - 6225,79 грн., заборгованість по відсоткам - 384,80 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ «КБ «Приватбанк» через свого представника Литвиненко О.Л. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог і в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що АТ «КБ «Приватбанк» надано копію анкети-заяви на двох сторінках від 01 жовтня 2012 року з якої чітко вбачаються: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки.

Відповідачем інформація про себе заповнена особисто, також з анкети заяви вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив що згоден з тим, що заява, разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

Отримання кредиту та розмір заборгованості неоспорений позичальником.

Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

З а розрахунком заборгованості у відповідача перед позивачем станом на 09 січня 2018 року заборгованість по процентах за користування кредитними коштами становить у розмірі 5387,37 грн., яка також підлягає стягненню на користь позивача.

Суд першої інстанції на власний розсуд, без жодного розрахункового обґрунтування, незаконно зменшив заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом з 5387,37 грн. до 384,80 грн.

Відповідач не оскаржував кредитний договір, навпаки, погодився з ним, що підтверджується його особистим підписом в договорі та сплатою за користування кредитом в період часу з 29 січня 2013 року по 11 серпня 2015 року.

Відмова суду в задоволенні стягнення пені також не обґрунтована.

Укладаючи Договір позичальник не ставив під сумнів розумність та справедливість його умов, навпаки, укладаючи договір сторони розумно оцінювали умови, за яких він буде виконуватись, зокрема, зважувати на відповідальність, яка настає, згідно умов Договору, при його невиконанні або неналежному виконанні.

При укладенні договору сторони досягли згоди щодо його умов. Таким чином, розумною вважається сума неустойки яку сторони визначили та погодили при укладенні Договору.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 жовтня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якою висловила бажання оформити на своє ім'я платіжну картку кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом та підписала довідку про умови кредитування, відповідно до яких зобов'язалась сплачувати банку 2,5 % у місяць за користування кредитом, здійснювати платежі до 25 числа кожного місяця та вносити щомісячні платежі у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн.

Договір складається із заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Витягу з &q?ов;Тарифів банку&q? б; (а.с.15-48).

Подавши анкету-заяву від 01 жовтня 2012 року, відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» Приватбанку (а.с.13-14).

Відповідач погодилась з тим, що її письмова заява від 01 жовтня 2014 року, разом із умовами і правилами про надання банківських послуг, а також тарифами, складає договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис.

Відповідач не належним чином виконувала взяті на себе зобов'язання, в результаті чого у неї виникла заборгованість станом на 09 січня 2018 року у розмірі 22 690,24 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 6 225,79 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5 387,37 грн., заборгованості за пенею - 9 490,40 грн. (а.с.7-11). Також позивачем нараховано штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. - фіксована частина та 1056,68 грн. - процентна складова.

При цьому, відсотки за користування кредитом розраховані позивачем виходячи зі зміненої процентної ставки: 01 вересня 2014 року з 30,0 % на 34,8 %, а з 01 квітня 2015 року з 34,8 % на 43,2 %.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, щоОСОБА_3 порушила зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи не має, а тому наявні законні підстави щодо задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 6225,79 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 384,80 грн. та штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», відповідач погодилась щомісячно до 25 числа сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки у розмірі 2,5 % на місяць.

Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Матеріали справи не містять даних про причини зміни банком розміру процентної ставки з 1 вересня 2014 року та з 01 квітня 2015 року, а також повідомлення відповідача про зміну процентної ставки та погодження з ним даної дії.

Доказів у підтвердження правомірності збільшення позивачем процентної ставки, а також надання розрахунку заборгованості відповідно до процентної ставки, погодженої сторонами при укладенні договору матеріали справи не містять.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що відсотки за користування кредитом підлягають стягненню з відповідача на користь позивача виходячи із процентної ставки за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

В той же час, згідно з пунктами п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором чинним законодавством не передбачене.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», поданою його представником Литвиненко Оленою Леонідівною залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 29 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

Н.В. Ігнатченко