печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.,

при секретарі Каранда С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал Олександра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал Олександр Олександрович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (0100Г, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13) перебуває виконавче провадження № 50418614 з примусового виконання виконавчого листа № 640/10595/15-ц виданого 08.07.2015 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Мегабанк", як із солідарного боржника відповідно до Договору поруки № 16-07-П від 16.11.2012 заборгованість за кредитним договором № 16-07 від 16.11.2007 в сумі 5478458,94 грн. та 536136,37 доларів США, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 1478425,00 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 536136,37 дол. США; штрафи за порушення п. 4.2.1. Кредитного договору - 4000033,94 грн., розраховано за курсом НБУ станом на 28.04.2015 у розмірі 22898565.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), державним виконавцем 11.03.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі (стаття 28 Закону у новий редакції та стаття 31 Закону у попередній редакції).

Самостійно, боржником рішення суду не виконано, будь-яких документів, від боржника, стосовно виконання рішення, не надходило.

11.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яко о накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

В ході проведення виконавчих дій в межах відкритого виконавчого провадження № 55573275, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (копія додасться) за пошуковим запитом про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження встановлені щодо фактичної особи ОСОБА_2 ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1) встановлено, що за вищезазначеним боржником на праві приватної власності не зареєстровано об'єктів нерухомості.

Згідно відповідей державної фіскальної служби України відкриті рахунки у банківських установах зареєстровані за боржником відсутні.

21.04.2016державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2289856,50 грн.

24.01.2017державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника № 50418614, якою оголошено у розшук вантажний автомобіль марки "ЗИЛ-ММЗ 4502", д.н.з. НОМЕР_2, 1988 року випуску, синього кольору, номер шасі 2764875, Реєстраційний номер виконавчого провадження: 50418614 свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 20.05.2003.

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_2 є засновником Приватного виробничо - комерційного підприємства "Гурас", код 20279145. Відповідно статті 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов'язання іншої особи.

З огляду на це 30.08.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника частку ОСОБА_2 в Приватному виробничо - комерційному підприємстві "Гурас", код 20279145 та надіслано її на виконання до Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та сторонам до відома.

Також на адресу Приватного виробничо - комерційного підприємства "Гурас", код 20279145 та на адресу ОСОБА_2 надіслано вимогу від 30.08.2018 № 50418614/20.1/12 у п'ятнадцяти денний строк надати до відділу Статутні та реєстраційні документи підприємства, Баланс та звіт про фінансові результати підприємства (за останні З роки, в т.ч. за останній рік - поквартально, а також обов'язково - за станом на час надання відповіді) тощо.

Проте до відділу відповіді від ОСОБА_2 та від Приватному виробничо - комерційному підприємстві "Гурас" не надходило.

З вищенаведеного вбачається, що рішення суду до теперішнього часу боржником не виконується, боржник ухиляється від виконання рішення суду, а саме: не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належних йому доходів.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, просив розглядати подання за його відсутності.

Інші учасники процесу до судового засідання не викликалися відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків. Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням. Судом встановлено, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, як то: накладення арешту на майно боржника, вчинені запити до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником. Разом з тим, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, станом на момент звернення до суду, в матеріалах подання відсутні дані, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання рішення - виконавцем суду не надано. Державним виконавцем не здійснювались виходи за місцем проживання боржника. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні цього подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав. На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в їзду в Україну громадян України», ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал Олександра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення через Печерський районний суд м.Києва до Київського апеляційного суду.

Суддя Остапчук Т.В.