УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 грудня 2018 року м. Мукачево Справа №303/7520/18

2/303/2837/18

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів: (1) ОСОБА_2

(2) Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області

про визнання довіреності удаваним правочином, визнання права власності на автомобіль та звільнення автомобіля з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (пункт 3 частини другої) передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В свою чергу, у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна.

Незважаючи на це, у позовних матеріалах відсутні дані щодо вартості автомобіля на момент звернення до суду, з метою визначення реальної ціни позову для сплати судового збору за розгляд такої позовної заяви.

По відношення до цього слід також зазначити, що пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17 жовтня 2014 року №10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов'язок покладається на позивача.

Крім того, фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що у поданому позивачем позові обєднано три вимоги: дві вимоги немайнового характеру (визнання довіреності удаваним правочином та звільнення автомобіля з під арешту) та одна вимога майнового характеру (визнання права власності на автомобіль).

Частиною третьою ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Незважаючи на вищевказане, матеріали справи містять доказ сплати позивачем судового збору тільки за одну із вимог.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за іншу вимогу немайнового характеру у розмірі визначену п. 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80 гривень та за вимогу майнового характеру (визнання право власності на автомобіль), у порядку передбаченому п. 1 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який слід визначити з вартості спірного майна на момент звернення до суду з вимогою за предметом спору.

Слід також зазначити, що відповідно до частин другої та пятої ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вищевказаним приписам, позивачем не вказано про наявність у нього або іншої особи оригіналів доданих до позовної заяви письмових доказів, а також належним чином їх не засвідчено.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость