У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Юдицькому К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Моренко Ольги Володимирівни, скасування постанови про вікриття виконавчого провадження, заінтересована особа: ПАТ "Урксоцбанк",

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Моренко О.В. про відкриття провадження №54403805 від 28 липня 2017 року.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 04 серпня 2017 року на її адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №6-1305/10, виданого 14 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з нього на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1 026 094,46 грн.

Проте, на думку заявника, дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки 20 червня 2014 року вказаний виконавчий лист було повернуто державним виконавцем відповідно до п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови), на підставі того що на заставне майно накладена заборона відчуження, а іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення виявлено не було.

Відповідно до закону у разі повернення виконавчого документа у зв'язку з встановленою забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Разом з тим, заборона на стягнення майна громадян України, встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», на даний час не знята а тому постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на підставі означеного виконавчого листа є передчасною та такою, що порушує вимоги чинного законодавства.

З огляду на означене, ОСОБА_1 просить суд про задоволення скарги.

У судове засідання учасники не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Білої Л.В. надійшли заперечення на скаргу та клопотання про розгляд справи у відсутність представника Відділу.

Заперечуючи проти задоволення скарги державний виконавець зазначає, що окрім стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно на яке діє мораторій, державний виконавець має право проводити інші дії передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі перевіряти майновий стан боржника, звертати стягнення на його заробітну плату, доходи, пенсію, стипендію, встановлювати наявність іншого майна на яке можна звернути стягнення. Тому після пред'явлення стягувачем виконавчого листа №6-1305/10, виданого 14 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду та проводяться передбачені законом виконавчі дії щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

На думку державного виконавця вказана скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили із клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Згідно із пунктом а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

З матеріалів справи убачається, що державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області Моренко О.В. 28 липня 2017 року винесено оспорювану постанову про відкриття виконавчого провадження №54403805. При цьому конверт із означеною постановою був отриманий ОСОБА_1 04 серпня 2017 року, що підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень (а.с. 5, 6).

Заявник направив до суду засобами поштового зв'язку скаргу на дії державного виконавця 14 серпня 2017 року, що підтверджується відміткою на поштовому конверті (а.с. 9), тобто в строк, передбачений ст. 449 ЦПК України.

На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року (а.с. 19) з Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшли завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №54403805.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області Моренко О.В. від 28 липня 2017 року відкрито виконавче провадження №54403805, на підставі виконавчого листа №6-1305/10, виданого 14 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1 026 094,46 грн. (а.с. 4).

Як убачається із відмітки на копії виконавчого листа №6-1305/10, вказаний лист 20 червня 2014 року повертався на адресу стягувача відповідно до п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 7 зворот).

За положеннями п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент здійснення виконавчої дії ) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Заявник, посилаючись на положення ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», вказує на незаконність дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття провадження від 28 липня 2017 року зазначаючи, що заборона на звернення стягнення на предмет застави, застосована Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на момент відкриття виконавчого провадження не була скасована.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в діючій редакції) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Суд не погоджується із доводами заявника про незаконність відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа з підстав повернення стягувачу, через встановлену заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, оскільки положення даної статті регулюють питання строку пред'явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання та поновлення пропущеного строку.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як убачається із матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем, після відкриття виконавчого провадження №54403805, здійснені заходи щодо встановлення майна належного боржнику ОСОБА_1, направлені запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, винесено постанову про розшук майна боржника від 26.10.2017 року, а саме: автомобіля КІА Sorento, 2004 року випуску, належного на праві власності боржнику.

Таким чином, під час судового розгляду судом встановлено, що державний виконавець в межах своїх повноважень здійснював передбачені законом необхідні дії для примусового виконання рішення суду, яке в силу ст. 124 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи кожний доказ окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови відкриття провадження від 28 липня 2017 року №54403805, державний виконавець діяв у спосіб визначений Законом для забезпечення виконання судового рішення.

Доводи заявника, щодо заборони звернення стягнення на майно боржника на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не заслуговують на увагу, є безпідставними та такими, що не грунтуються на нормах матеріального права, оскільки державним виконавцем не здійснюються виконавчі дії щодо звернення стягнення на майно боржника, яке перебуває під дією мораторію.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах і в спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження» при вчинені виконавчих дій у виконавчому провадженні №54403805, а тому суд приходить до висновку про необгрунтованість скарги і не убачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 259-261, 353, 355, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 12, 18, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Моренко Ольги Володимирівни, скасування постанови про вікриття виконавчого провадження, заінтересована особа: ПАТ "Урксоцбанк" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Астахова