Справа № 357/2268/18
У Х В А Л А

30.03.2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення частини вартості спільного автомобіля, який придбано у шлюбі,

В С Т А Н О В И В:

05.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) визнати автомобіль марки Renault, модель Kangoo пасажирський В, номер шасі (кузова, рами) VF1FC1FAF35959361, колір жовтий, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 їх сумісною власністю подружжя; 2) розділити між нею та відповідачем їх спільне майно виділивши відповідачу автомобіль марки Renault, модель Kangoo пасажирський В, номер шасі (кузова, рами) VF1FC1FAF35959361, колір жовтий, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1; 3) стягнути з відповідача на її користь в рахунок компенсації вартості належної їй 1/2 частини автомобіля марки Renault, модель Kangoo пасажирський В, номер шасі (кузова, рами) VF1FC1FAF35959361, колір жовтий, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 68 640 грн.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статтей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу(ЦПК) України, з наступних підстав.

Приписами ст. 175 ЦПК України встановлений перелік вимог, яким має відповідати позовна заява.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити в тому числі: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

Всупереч викладеному, позовна заява не містить зазначення ціни позову та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку з розглядом справи.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Спеціальним законом, який встановлює розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати є Закон України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1 762 гривень.

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру поданої фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Відповідно до п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданої фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб або не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що остання містить дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Разом з цим, позивачем надано квитанцію про сплату судового збору лише за одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору за одну вимогу немайнового характеру (704,80 грн.) та за вимогу майнового характеру, яка повинна становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб або не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто не менше 704,80 грн.), а всього 1 409,60 грн.

Крім того, позивачу необхідно надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Слід звернути увагу, що згідно роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Крім того, позивачем не вказано зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, що може свідцити про порушення правил підсудності під час звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України (суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення частини вартості спільного автомобіля, який придбано у шлюбі - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4