Справа № 466/1039/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

15 лютого 2018 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, -

в с т а н о в и в :

14 лютого 2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі 11 394,76 гривень.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011року Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження судом при вирішенні питання про відкриття наказного провадження мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу виливає, що заборгованість боржників з оплати послуг водопостачання та водовідведення станом на 30.01.2018 року складає 11 394,76 гривень. Проте, згідно довідки про стан розрахунків, заборгованість почала нараховуватись з липня 2014 року. З цього вбачається, що стягувач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу поза межами строків позовної давності щодо вимог про стягнення боргу за період з липня 2014 року до 30.01.2018 року.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у прийнятті заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води слід відмовити.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду в позовному провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 161,165,166 ЦПК України,-

постановив :

у прийнятті заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості за послуги централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води в розмірі 11 394,76 гривень - . відмовити.

Повернути ЛМКП «Львівтеплоенерго» () суму сплаченого судового збору у розмірі 176,20(сто сімдесят шість гривень двадцять копійок ) гривень, яка сплачена згідно платіжного доручення № ЛТЕ 00001588 від 02.02.2018 року, отримувач платежу Шевченківський районний суд м. Львова, р/р 0007, МФО 825014, .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_5