Справа №266/226/17
Провадження№ 4-с/266/22/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді - Сараєва І.А.,

при секретарі Нетреба О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною скаргою.Скарга обґрунтована тим, що рішенням Приморського районного суд м. Маріуполя Донецької області від 14.04.2017 року по справі № 266/226/17 задоволено позов ОСОБА_3 до нього про стягнення аліментів. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2017 року і до повноліття дитини. 14.04.2017 року Приморським районним судом м. Маріуполя на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 266/226/17, на підставі якого Центральним відділом державноївиконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції уДонецькій області було розпочате виконавче провадження № 55263127. 13.12.2017р. Головним державним виконавцем Центрального відділу д виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління Донецькій області ОСОБА_5 було винесено постанову у даному виконавчому провадженні про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника. 05.11.2018 року державним виконавцем Центрального відділу д виконавчої служби міста Маріуполь ОСОБА_6 було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження, про яку він дізнався 16.11.2018 року.Разом з тим, у матеріалах виконавчого провадження № 55263127 міститься заява стягувача від 11.10.2018 року з проханням зняти арешт з майна Боржника, у зі тим, що станом на 01.11.2018 року боргу по виплаті аліментів не має.З часу відкриття вказаного виконавчого провадження, він сплачував на картковий рахунок стягувача суми аліментів. У зв'язку із чим, у матеріалам міститься дві заяви стягувача про те, що до нього, як до Боржника за 2017 рік, та 2018 року не має жодних претензій.У 2018 році, він направляв до Центрального відділу державної виконавчої міста Маріуполь три заяви про зняття арешту з майна боржника, від 24.03.2018р. від 18.05.2018 року, та від 23.08.2018 року. Факт відсутності заборгованості по сплаті аліментів та їх переплату підтверджується також наданий держаним виконавцем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, згідно якогосума переплати складає 469,65грн. Враховуючи наведене просить суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Центрального відділудержавної виконавчої служби міста Маріуполь ОСОБА_6, щодо не зняття арешту з усього рухомого і не рухомого майна боржника.Скасувати арешт на усе рухоме та нерухоме майно Боржника, накладений 13.12.2017 року в рамках виконавчого провадження № 55263127.

Представник заявника ОСОБА_7 у судове засідання не зявився, надав заяву, якою вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити, справу розглянути у його відсутність.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіповідомлений належним чином про час розгляду скарги до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.2 ст. 450 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження №55263127з примусового виконання виконавчого листа № 266/226/17, виданого Приморським районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2017 року і до повноліття дитини.

13грудня 2017 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5. при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно з заявамивід 24.03.2018р. від 18.05.2018 року, та від 23.08.2018 рокуМаловичко В.Ю. звертався до Центрального відділу державної виконавчої міста Маріуполь щодо зняття арешту з належного йому майна (а.с. 9-12).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, зроблений головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5 07.09.2018р., сума переплати аліментів ОСОБА_1 складає 469,65грн. (а.с. 8).

Відповідно до п.7 ч.4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Згідно ч.5 тієї ж статті, передбаченаможливістьзняттяарешту, накладеногодержавнимвиконавцем, за рішенням суду.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема: верховенства права, законності, справедливості.

Частинами 1, 2 ст. 451 ЦПК України, встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне зняти арешт з усього нерухомого майна боржника ОСОБА_1., скаргу задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ОСОБА_6, щодо не зняття арешту з усього рухомого і не рухомого майна боржника.

Скасувати арешт на усе рухоме та нерухоме майно Боржника - ОСОБА_1, накладений 13.12.2017 року в рамках виконавчого провадження № 55263127.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Сараєв І. А.