Провадження № 22-ц/4808/172/18
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Фединяка В.Д.

секретаря Мельник О.В.,

з участю ОСОБА_2 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у порядку регресу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2018 року під головуванням судді Островського Л.Є. у м. Івано-Франківськ,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року позивач звернулася в суд з даним позовом та просила стягнути з відповідача в порядку регресу в її користь за порушення Правил користування електроенергією в нежитловому приміщенні магазину по АДРЕСА_1 в сумі 18 894,49 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.10.2010 року нею, як фізичною особою-підприємцем, було передано відповідачу ОСОБА_2 в безоплатне строкове користування приміщення-магазин по АДРЕСА_1 строком на 5 років.

18.10.2016 року ПАТ «Прикарпаттяобленерго» було виявлено порушення «Правил користування електричною енергією» по данному об'єкту і в результаті 08.12.2016 року згідно Протоколу засідання ПАТ «Прикарпаттяобленерго» №109 їй нараховано за необліковану електроенергію кошти в сумі 18894,49 гривень.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2017 року стягнуто з неї в користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» 18 894,49 гривень заборгованості, яка нарахована на підставі Акту про порушення Правил користування електричною енергією за виявлення фіксації індикатором впливу постійного магнітного поля, внаслідок чого відбулася зміна параметрів індикатора, що свідчить про явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу з метою зміни його показів. Просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в порядку регресу на користь ОСОБА_3 кошти за порушення Правил користування електроенергією в нежитловому приміщенні магазину по АДРЕСА_1 в сумі 18 894,49 грн, судовий збір в розмірі 640 грн та витрати понесені на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу у якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вказує, що відповідача не було повідомлено про час і місце розгляду справи, на її адресу не надходили копія позовної заяви, ухвала про відкриття провадження, повістки та копія оскаржуваного рішення. Тому відповідач була позбавлена заперечити позовні вимоги та надати докази щодо їх спростування.

В матеріалах справи немає жодних доказів, що підтверджували б вину відповідача у порушенні правил користування електричною енергією. Актом про порушення правил користування електроенергією, копією протоколу засідання ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.08.2017 року про стягнення з позивача ОСОБА_3 заборгованості встановлено вину саме позивача. Факт здійснення відповідачем підприємницької діяльності у приміщенні, власником якого є позивач, не є доказом вини її у порушенні правил користування електроенергією. Відповідач сумлінно сплачувала орендну плату щомісяця та відшкодовувала витрати пов'язані з використанням електроенергії. Показники лічильника завжди відбирала власниця приміщення. Докази того, що відповідач встановила індикатор впливу постійного магнітного поля на засіб обліку електричної енергії відсутні.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував вищезазначених обставин та ухвалив незаконне рішення, яке необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача - ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, яке необхідно залишити в силі.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач допустила порушення правил користування електричною енергією, тому з неї на користь позивача слід стягнути кошти в порядку регресу в сумі 18 894,49 грн.

Колегія суддів вважає, що до такого висновку суд першої інстанції прийшов передчасно, без належного дослідження обставин справи та з порушенням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що між сторонами 01.10.2010 року укладено договір оренди нежитлового приміщення, згідно якого позивач ОСОБА_3, як фізична особа-підприємець, передала відповідачу ОСОБА_2 приміщення-магазин по АДРЕСА_1, яке належить на праві власності орендодавцю на підставі договору дарування від 07.11.2008 року, в безоплатне строкове користування строком на 5 років, який був сторонами пролонгований до 01 грудня 2016 року.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 01.09.2017 року (а.с. 3-4), встановлено юридичні факти, що мають значення для даної справи, зокрема, що між ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 05.11.2012 року укладено Договір про постачання електричної енергії №2403852, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу ОСОБА_3 для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику (ПАТ «Прикарпаттяобленерго») вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору (розділ 1 Договору). Об'єктом електропостачання є магазин на АДРЕСА_1.

За умовами цього договору сторони погодили, що під час його виконання, а також вирішення усіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Працівниками ПАТ «Прикарпаттяобленерго» 18.10.2016 року була здійснена перевірка дотримання споживачами ПКЕЕ у даному приміщенні та у присутності орендаря виявлено порушення Правил по орендованому об'єкту.

За результатами перевірки 08.10.2016 року складено Акт про порушення №081458, в якому зафіксоване порушення п. 6.40 Правил користування електричною енергією, а саме виявлено фіксацію індикатором впливу постійного магнітного поля, внаслідок чого відбулася зміна параметрів індикатора. Індикатор магнітного поля встановлено під кожухом електролічильника. Зазначене порушення свідчило про ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів.

Акт підписано трьома представниками енергопостачальника, оскільки позивач від підпису, що передбачено п. 6.41 ПКЕЕ.

Згідно даних, що містяться у Протоколі засідання комісії філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» Івано-Франківського РЕМ від 08 грудня 2016 року №109 по розгляду Акта про порушення ПКЕЕ по Договору №2403852 з підприємцем ОСОБА_3 вбачається причетність споживача до порушення п.6.40 ПКЕЕ та затверджено розрахунок не облікованої електроенергії за період з 13.10.2016 р. до 29.11.2016 р. в обсязі 7993 кВт/год на суму 18 894.49 грн. При проведенні розрахунку постачальник керувався п. 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ 04.05.2006 року №562 з наступними змінами та доповненнями (далі-Методика).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2017 року по справі №909/572/17 стягнуто з позивача в користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» 18894,40 гривень заборгованості, яка нарахована на підставі Акту про порушення Правил користування електричною енергією за виявлення фіксації індикатором впливу постійного магнітного поля, внаслідок чого відбулася зміна параметрів індикатора, що свідчить про явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу з метою зміни його показів. Дане судове рішення набуло чинності 01.09.2017 року.

Зі змісту позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 вбачається, що вона відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України звернулася до відповідача ОСОБА_2, як орендаря приміщення, у якому знаходився прилад обліку електроенергії, зі зворотною вимогою (регресом), вважаючи її винною особою у заподіянні шкоди в розмірі 18 894.49 грн.

ОСОБА_2 заперечувала будь-який факт втручання у прилад обліку, який знаходився у приміщенні магазину по АДРЕСА_1 та не підписувала акт про порушення нею ПКЕЕ.

Згідно з положенням частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії.

Відповідно до положень пункту 2.1 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та у разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, зокрема, пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів ( у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

У разі незгоди споживача із зафіксованим у акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства. До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що орендар ОСОБА_2 та власник приміщення ОСОБА_3 заперечували факт втручання у роботу приладу обліку електричної енергії, шляхом встановлення на лічильник магніту, що призвело до зміни його показів, а енергопостачальником експертиза для підтвердження цього факту не проводилася, чого в суді не заперечували сторони. Також відсутні у матеріалах справи дані про вилучення приладу обліку електроенергії з приміщення магазину для проведення експертизи в проміжку часу, за який було нараховано збитки.

Аналіз положень п.2.1 Методики вказує на те, що факт втручання споживача у роботу приладів обліку, у тому числі і дій споживача, які призвели до зміни показів таких приладів, зокрема і шляхом впливу магнітного поля, у разі невизнання ним такого факту, в обов'язковому порядку має бути підтверджений експертизою.

Аналогічна правова позиція висловлена судом касаційної інстанції у постанові Верховного Суду від 11.07ю2018 року у справі №336/6535/16-ц, яка є обов'язковою для всіх судів.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач не довела про заподіяння саме з вини відповідача збитків за порушення нею правил користування електричною енергією в порядку регресу в заявленому розмірі. Тому рішення суду першої інстанції слід скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений апелянтом судовий збір в сумі 960 грн слід стягнути з позивача ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у порядку регресу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (прож. АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_3) 960 (дев'ятсот шістдесят) грн. понесених судових витрат.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення і у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2018 року.

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

В.Д. Фединяк