Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 522/25224/15-ц

провадження № 61-34592св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя- доповідач),

учасники справи:

позивачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Колумбус Мерітайм», Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія технічного менеджменту»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2016 року у складі судді Кравчук Т. С. та рішення Апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Цюри Т. В., Сегеди С. М., Кононенко Н. А.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Колумбус Мерітайм» (далі - ТОВ «Колумбус Мерітайм») і Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна компанія технічного менеджменту» (далі - ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту») звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 26 квітня 2011 року між ТОВ «Колумбус Мерітайм» та ОСОБА_2 укладено попередній договір, яким сторони погодили в майбутньому укласти договір оренди нежитлових приміщень, розташованих на 7-му та 8-му поверхах бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, площа яких приблизно становила 330 кв. м. та 650 кв. м., відповідно, право власності на які на момент укладення цього договору орендарем не оформлено.

Пунктом 3.2.1. попереднього договору передбачено, що при підписанні цього договору орендар зобов'язаний передати орендодавцю гарантійний внесок у гривневому еквіваленті 15 000,00 доларів США за курсом Національного банку України на день укладення договору.

У пунктах 5.1., 5.3. попереднього договору сторони погодили, що основний договір оренди об'єкта буде укладено на 2 роки 11 місяців. Розмір орендної плати за користування об'єктом оренди, з урахуванням індексації, складатиме еквівалент 15 000,00 доларів США, за курсом валют на момент підписання договору оренди, з розрахунку 15,00 доларів США за 1 кв. м. загальної площі.

Згідно з пунктами 6.1., 6.2. попереднього договору, якщо орендар своїми винними діями порушить зобов'язання договору, безпідставно буде ухилятися від укладення у встановлений строк договорів оренди об'єкта, то це тягне за собою правові наслідки у вигляді відшкодування збитків орендодавцю, а також сплати неустойки у вигляді штрафу у розмірі гривневого еквіваленту 15 000,00 доларів США за курсом Національного банку України на день укладення договору. За таких умов орендодавець має право визнати суму, отриману від орендаря на підставі пункту 3.2.1. попереднього договору, як суму штрафу (неустойки) і не повертати її. Якщо орендодавець своїми винними діями порушив умови договору, необґрунтовано ухиляється від укладення у встановлений строк договору оренди об'єкта, то це тягне за собою правові наслідки у вигляді відшкодування збитків орендарю, повернення страхового внеску, зазначеного у пункті 3.2.1. цього попереднього договору, а також сплати неустойки у вигляді штрафу в розмірі гривневого еквіваленту 15 000,00 доларів США за курсом Національного банку України на день укладення договору.

На виконання пункту 3.2.1. попереднього договору ТОВ «Колумбус Мерітайм» передало ОСОБА_2 гарантійний внесок у розмірі 15 000,00 доларів США.

Попередній договір оренди від 26 квітня 2011 року ТОВ «Колумбус Мерітайм» було укладено з ОСОБА_2 тому, що він був інвестором будівництва бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, та запевнив директора товариства у тому, що право власності на об'єкт оренди у майбутньому буде оформлено за ним.

Після укладення попереднього договору та передання ОСОБА_2 гарантійного внеску в розмірі 15 000,00 доларів США ТОВ «Колумбус Мерітайм» стало відомо про те, що на момент укладення попереднього договору право власності на об'єкт оренди зареєстроване за дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_1 Тобто ОСОБА_2 надав товариству недостовірну інформацію про власника нежитлових приміщень.

Незважаючи на вказані обставини, ТОВ «Колумбус Мерітайм» мало намір орендувати нежитлові приміщення, зазначені у попередньому договорі від 26 квітня 2011 року, а тому 05 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Колумбус Мерітайм» укладено два договори оренди: за № 701 в оренду товариству передано нежитлове приміщення - офіс № 701 площею 333,1 кв. м, розташований на 7-му поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, на строк до 02 жовтня 2014 року; за № 801 - товариство прийняло в оренду нежитлове приміщення - офіс № 801, площею 615 кв. м, розташований на 8?му поверсі, мансарді та технічному поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, на строк до 02 жовтня 2014 року.

Позивач зазначив, що гарантійний внесок ТОВ «Колумбус Мерітайм» у розмірі 15 000,00 доларів США, передбачений умовами попереднього договору, було розподілено між двома договорами оренди від 05 жовтня 2011 року, а саме: 10 000,00 доларів США закріплено за договором № 801, а 5 000,00 доларів США - за договором № 701.

02 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Колумбус Мерітайм» укладено договір оренди № 801, яким продовжено оренду офісу № 801 на строк до 02 жовтня 2015 року.

Пунктом 5.4. договору оренди від 05 жовтня 2011 року № 701 передбачено, що орендодавець вправі вимагати від орендаря при укладенні цього договору гарантійну суму (заставу) в розмірі 39 863 грн 50 коп., що еквівалентно 5 000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день укладення цього договору. Унесення цієї суми є забезпеченням виконання зобов'язань орендаря з оплати орендної плати та комунальних послуг, а також дотримання інших обов'язків орендаря відповідно до цього договору.

Пунктом 5.4. договору оренди від 05 жовтня 2011 року № 801 передбачено, що орендодавець вправі вимагати від орендаря при укладенні цього договору гарантійну суму (заставу) у розмірі 73 548 грн 16 коп., що еквівалентно 9 225,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день укладення цього договору. Унесення цієї суми є забезпеченням виконання зобов'язань орендаря з оплати орендної плати та комунальних послуг, а також дотримання інших обов'язків орендаря відповідно до цього договору.

Підпунктом 1 пункту 5.5. договору оренди від 05 жовтня 2011 року № 701 передбачено, що орендодавець зобов'язаний повернути орендарю гарантійну суму у повному обсязі (за офіційним курсом Національного банку України на день повернення) після припинення договору у день отримання орендодавцем доказів відсутності заборгованості орендаря зі сплати орендної плати та комунальних послуг за весь строк орендного користування об'єктом оренди.

Відповідно до пункту 7.2. зазначеного договору оренди він може бути достроково розірваний з ініціативи орендаря у разі порушення орендодавцем вимог підпункту 1 пункту 6.2. цього договору або за умови попереднього повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Договір оренди № 701, укладений 05 жовтня 2011 року між ТОВ «Колумбус Мерітайм» та ОСОБА_1, достроково розірвано 31 березня 2012 року.

01 квітня 2012 року між ТОВ «Колумбус Мерітайм» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Тех прожект» (далі - ТОВ «Тех проджект») укладено договір уступки прав вимоги (цесії), відповідно до умов якого ТОВ «Колумбус Мерітайм» відступило ТОВ «Тех проджект» право вимоги гарантійної суми у розмірі 5 000 доларів США згідно з пунктами 5.4., 5.5. договору оренди № 701, укладеного 05 жовтня 2011 року між ТОВ «Колумбус Мерітайм» та ОСОБА_1

01 квітня 2012 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Тех проджект» укладено договір оренди № 701, відповідно до якого товариство прийняло у строкове платне користування нежитлове приміщення - офіс № 701 площею 333,1 кв. м, розташований на 7-му поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1. Строк оренди закінчується 01 жовтня 2014 року. У подальшому на підставі додаткової угоди сторони визначили, що договір діє до 31 березня 2014 року.

31 березня 2014 року між ТОВ «Тех проджект» і ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» укладено договір уступки прав вимоги (цесії), за умовами якого ТОВ «Тех проджект» відступило ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» право вимоги гарантійної суми у розмірі 5 000 доларів США, що належить ТОВ «Тех проджект» відповідно до пунктів 5.4., 5.5. договору оренди від 01 квітня 2011 року № 701.

31 березня 2014 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» укладено договір оренди нежитлового приміщення - офісу № 701 площею 333,1 кв. м, розташованого на 7-му поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

Додатковою угодою № 1 до договору оренди від 31 березня 2014 року № 701, укладеною 30 червня 2014 року, сторони погодили розмір орендної плати, який становив 5 892 грн 50 коп., що за курсом Національного банку України на час укладення цієї угоди становить 500,00 доларів США.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору оренди від 31 березня 2014 року № 701, укладеної 31 грудня 2014 року, сторони погодили, що дія договору оренди від 31 березня 2014 року № 701 закінчується 31 грудня 2015 року.

У строк, визначений підпунктом 2 пункту 7.2 договору оренди від 02 жовтня 2014 року № 801, ТОВ «Колумбус Мерітайм» листом повідомило ОСОБА_1 про дострокове розірвання цього договору оренди з 01 червня 2015 року.

01 червня 2015 року договір оренди від 31 березня 2014 року № 701 було достроково розірвано з дотриманням умов договору стосовно дострокового розірвання.

Порядок дострокового розірвання договорів оренди, передбачений їх умовами, ТОВ «Колумбус Мерітайм» і ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» дотримали. Однак, станом на час подання позову до суду, відповідачі не повернули позивачам гарантійної суми у розмірі 10 000,00 доларів США та 5 000,00 доларів США.

З урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 133-134, том 1), позивачі просили вважати нежитлове приміщення за договором оренди від 02 жовтня 2014 року № 801 та нежитлове приміщення за договором від 31 березня 2014 року № 701, розташовані у бізнес-центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, такими, що були належним чином прийняті ОСОБА_1 після дострокового розірвання цих договорів; солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гарантійну суму за договором оренди № 801 від 02 жовтня 2014 року у розмірі 9 225,00 доларів США та 1 % за кожен день користування коштами по день ухвалення судового рішення, починаючи з 01 червня 2015 року; солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гарантійну суму за договором оренди від 31 березня 2014 року № 701 у розмірі 5 000,00 доларів США та 1 % за кожен день користування коштами до дня ухвалення судового рішення починаючи з 01 червня 2015 року; солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гарантійну суму в розмірі 775,00 доларів США.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2016 року позов ТОВ «Колумбус Мерітайм» і ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» задоволено.

Визнано приміщення - офіс № 801 за договором оренди від 02 жовтня 2014 року, розташоване на 8-му поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 таким, що було прийняте належним чином ОСОБА_1 після дострокового розірвання договору.

Визнано приміщення - офіс № 701 за договором оренди від 31 березня 2014 року № 701 розташоване на 7-му поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 таким, що було прийнято належним чином ОСОБА_1 після дострокового розірвання договору.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гарантійну суму за договором оренди від 02 жовтня 2014 року № 801 у розмірі 9 225,00 доларів США та 1 % за кожен день користування коштами на день ухвалення рішення, тобто починаючи з 15 червня 2015 року до 19 грудня 2016 року, що становить 52 213,5 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гарантійну суму за договором оренди від 31 березня 2014 року № 701 у розмірі 5 000,00 доларів США та 1 % за кожен день користування коштами на день ухвалення рішення, тобто починаючи з 15 червня 2015 року до 19 грудня 2016 року, що становить 28 300,00 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гарантійну суму у розмірі 775,00 доларів США.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що дострокове розірвання договорів оренди відбулось за ініціативою орендарів за попереднім повідомленням орендодавця у порядку, встановленому договорами оренди (за місяць до розірвання). Однак, орендодавець умов договорів оренди, укладених з товариствами, не виконала та не повернула їм гарантійні суми у розмірі 10 000,00 доларів США та 5 000,00 доларів США. Відповідно до умов договорів оренди позивачі мають право вимагати від орендодавця 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення строків повернення гарантійної суми. Оскільки відповідачі у справі є подружжям, то кошти ОСОБА_2 отримав за попереднім договором від 26 квітня 2011 року в розмірі 15 000,00 доларів США в інтересах сім'ї, а тому вони підлягають стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2016 року у складі судді Кравчук Т. С. стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір по 7 932 грн 80 коп. та по 10 892 грн 91 коп. з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2017 року, до якого внесено виправлення ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2016 року змінено в частині валюти, яка підлягає стягненню.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Колумбус Мерітайм» гарантійну суму за договором оренди від 02 жовтня 2014 року № 801 у розмірі 240 495 грн 75 коп., що еквівалентно 9 225,00 доларів США, та 1 % за кожен день користування коштами на день ухвалення рішення, тобто починаючи з 15 червня 2015 року до 19 грудня 2016 року, що становить 1 361 205 грн 94 коп., що еквівалентно 52 213,50 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» гарантійну суму за договором оренди від 31 березня 2014 року № 701 у розмірі 130 350 грн 00 коп., що еквівалентно 5 000,00 доларів США, та 1 % за кожен день користування коштами на день ухвалення рішення, тобто починаючи з 15 червня 2015 року до 19 грудня 2016 року, що становить 737 781 грн 00 коп., що еквівалентно 28 300,00 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Колумбус Мерітайм» гарантійну суму в розмірі 20 204 грн 25 коп., що еквівалентно 775,00 доларів США.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що попередній договір від 26 квітня 2011 року укладений ОСОБА_2 як фізичною особою та чоловіком ОСОБА_1, якій на праві власності належать нежитлові приміщення у бізнес-центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1». Тобто ОСОБА_2 діяв в інтересах сім'ї, і гроші, передані йому за розпискою від 26 квітня 2011 року, - це гарантійний платіж за виконання дій щодо укладання основних договорів, що у подальшому були укладені з ОСОБА_1 та відображені в умовах основних договорів, і ці кошти є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. А тому сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, має бути визначена судом у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, закрити провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Колумбус Мерітайм» і ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» до ОСОБА_2 (фізичної особи-підприємця) і в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року провадження у цій справі було зупинено до розгляду справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ТОВ «Колумбус Мерітайм» про розірвання попереднього договору, за наслідками розгляду якої Господарський суд Одеської області 28 квітня 2016 року ухвалив рішення про відмову в позові. Зазначене рішення залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25 липня 2016 року, що залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 03 листопада 2016 року. Так, при вирішенні цієї справи суди встановили, що, укладаючи 26 квітня 2011 року попередній договір, ОСОБА_2 діяв як фізична особа-підприємець. Підписуючи додаток № 1 до попереднього договору, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 і ТОВ «Колумбус Мерітайм» не погодили строк, протягом якого має бути укладений основний договір оренди. Вищий господарський суд України, перевіряючи законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій, дійшов висновку, що попередній договір припинився укладенням договорів оренди щодо визначених у попередньому договорі нежитлових приміщень у строки, встановлені статтею 182 ГК України. З урахуванням цих обставин представник ОСОБА_2 заявив клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог щодо повернення гарантійної суми за попереднім договором від 26 квітня 2011 року, який припинив свою дію 05 жовтня 2011 року, тоді як до суду позивачі звернулися лише у грудні 2015 року, однак суд протиправно не застосував наслідки спливу такого строку. Крім того, стягуючи 15 000,00 доларів США у солідарному порядку, суди попередніх інстанцій керувались статтею 65 Сімейного кодексу України і не звернули уваги на те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 541 ЦК України. Предметом спору є різні самостійні договори, згідно з якими кожен із відповідачів відповідає перед орендарями окремо. Крім того, спір, що виник між юридичною особою - ТОВ «Колумбус Мерітайм» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на підставі попереднього договору від 26 квітня 2011 року з приводу повернення гарантійної суми, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства і не може бути розглянутий разом з вимогами, які підлягають розгляду в порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з Приморського районного суду м. Одеси та зупинено до закінчення касаційного провадження виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2017 року.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 26 квітня 2011 року між ТОВ «Колумбус Мерітайм» та ОСОБА_2 укладено попередній договір, яким сторони погодили в майбутньому укласти договір оренди нежитлових приміщень, розташованих на 7-му та 8-му поверхах бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, площа яких приблизно становила 330 кв. м. та 650 кв. м. відповідно, право власності на які, на момент укладення цього договору орендарем не оформлено.

У пункті 3.1.4. орендодавець (ОСОБА_2) засвідчив, що об'єкт оренди на момент укладення цього договору раніше нікому не був проданий, не подарований, в оренду не переданий, не приховано відомості про повну або часткову недієздатність одного із співвласників та призначення опікуна.

Пунктом 3.2.1. попереднього договору передбачено, що при підписанні цього договору орендар зобов'язаний передати орендодавцю гарантійний внесок у гривневому еквіваленті 15 000,00 доларів США за курсом Національного банку України на день укладення договору.

У пунктах 5.1., 5.3. попереднього договору сторони погодили, що основний договір оренди об'єкта буде укладено на строк 2 роки 11 місяців. Розмір орендної плати за користування об'єктом оренди з урахуванням індексації становитиме еквівалент 15 000,00 доларів США за встановленим курсом валют на момент підписання договору оренди з розрахунку 15,00 доларів США за 1 кв. м. загальної площі.

Згідно із пунктами 6.1., 6.2. попереднього договору, якщо орендар своїми винними діями порушить зобов'язання договору, безпідставно ухиляється від укладення у встановлений строк договорів оренди об'єкта, то це тягне за собою правові наслідки у вигляді відшкодування доведених збитків орендодавцю, а також сплати неустойки у вигляді штрафу в розмірі гривневого еквіваленту 15 000,00 доларів США за курсом Національного банку України на день укладення договору. За таких умов, орендодавець має право визнати суму, отриману від орендаря на підставі пункту 3.2.1. попереднього договору, як суму штрафу (неустойки) та не відшкодовувати її. Якщо орендодавець своїми винними діями порушив умови договору, необґрунтовано ухиляється від укладення у встановлений строк договору оренди об'єкта, то це тягне за собою правові наслідки у вигляді відшкодування доведених збитків орендарю, повернення страхового внеску, зазначеного у пункті 3.2.1. цього попереднього договору, а також сплати неустойки у вигляді штрафу в розмірі гривневого еквіваленту 15 000,00 доларів США за курсом Національного банку України на день укладення договору.

На виконання пункту 3.2.1. попереднього договору ТОВ «Колумбус Мерітайм» передано ОСОБА_2 гарантійний внесок в розмірі 15 000,00 доларів США, про що ОСОБА_2 склав відповідну розписку.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначали, що попередній договір оренди від 26 квітня 2011 року ТОВ «Колумбус Мерітайм» укладено з ОСОБА_2 тому, що він був інвестором будівництва бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 та запевнив директора товариства у тому, що право власності на об'єкт оренди у майбутньому буде оформлено за ним.

Після укладення попереднього договору та переданя ОСОБА_2 гарантійного внеску в розмірі 15 000,00 доларів США ТОВ «Колумбус Мерітайм» стало відомо про те, що на момент укладення попереднього договору право власності на об'єкт оренди вже було зареєстроване за дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_1 Тобто ОСОБА_2 надав товариству недостовірну інформацію про власника нежитлових приміщень.

Незважаючи на вказані обставини, 05 жовтня 2011 року між ТОВ «Колумбус Мерітайм» та ОСОБА_1 укладено договір оренди № 701, згідно з яким в оренду ТОВ «Колумбус Мерітайм» передано нежитлове приміщення - офіс № 701, площею 333,1 кв. м, розташоване на 7-му поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 на строк до 02 жовтня 2014 року. Відповідно технічного паспорта, виготовленого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», зазначене нежитлове приміщення станом на 22 червня 2010 року належить ОСОБА_1

Того ж дня між ТОВ «Колумбус Мерітайм» і ОСОБА_1 укладено договір договір оренди № 801, відповідно до якого товариство прийняло в оренду нежитлове приміщення - офіс № 801 площею 615 кв. м, розташований на 8?му поверсі, мансарді та технічному поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, на строк до 02 жовтня 2014 року.

02 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Колумбус Мерітайм» повторно укладено договір оренди № 801, яким продовжено оренду офісу № 801 на строк до 02 жовтня 2015 року.

У строк, визначений підпунктом 2 пункту 7.2 договору оренди від 02 жовтня 2014 року, ТОВ «Колумбус Мерітайм» листом повідомило ОСОБА_1 про дострокове розірвання цього договору оренди з 01 червня 2015 року.

Пунктом 5.4. договору оренди від 05 жовтня 2011 року № 701 передбачено, що орендодавець вправі вимагати від орендаря при укладенні цього договору гарантійну суму (заставу) у розмірі 39 863 грн 50 коп., що еквівалентно 5 000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день укладення цього договору. Внесення цієї суми є забезпеченням виконання зобов'язань орендаря з оплати орендної плати та комунальних послуг, а також дотримання інших обов'язків орендаря відповідно до цього договору.

Пункт 5.4. договору оренди від 05 жовтня 2011 року № 801 передбачено, що орендодавець вправі вимагати від орендаря при укладенні цього договору гарантійну суму (заставу) у розмірі 73 548 грн 16 коп., що еквівалентно 9 225,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день укладення цього договору. Внесення цієї суми є забезпеченням виконання зобов'язань орендаря з оплати орендної плати та комунальних послуг, а також дотримання інших обов'язків орендаря відповідно до цього договору.

Позивач зазначив, що гарантійний внесок ТОВ «Колумбус Мерітайм» у розмірі 15 000,00 доларів США, передбачений умовами попереднього договору, було розподілено між двома договорами оренди від 05 жовтня 2011 року, а саме: 10 000,00 доларів США - за договором № 801, а 5 000,00 доларів США - за договором № 701 як гарантійні внески за цими договорами.

Підпунктом 1 пункту 5.5. договору оренди від 05 жовтня 2011 року № 701 передбачено, що орендодавець зобов'язаний повернути орендарю гарантійну суму в повному обсязі (за офіційним курсом Національного банку України на день повернення) після припинення договору у день отримання орендодавцем доказів відсутності заборгованості орендаря зі сплати орендної плати та комунальних послуг за весь строк орендного користування об'єктом оренди.

Відповідно до пункту 7.2. цього договору оренди він може бути достроково розірваний з ініціативи орендаря у разі порушення орендодавцем вимог підпункту 1 пункту 6.2. цього договору або за умови попереднього повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Договір оренди від 05 жовтня 2011 року № 701 достроково розірвано 31 березня 2012 року.

01 квітня 2012 року між ТОВ «Колумбус Мерітайм» та ТОВ «Тех проджект» укладено договір уступки прав вимоги (цесії), відповідно до умов якого ТОВ «Колумбус Мерітайм» відступило ТОВ «Тех проджект» право вимоги гарантійної суми у розмірі 5 000 доларів США за пунктами 5.4, 5.5 договору оренди № 701, укладеного 05 жовтня 2011 року між ТОВ «Колумбус Мерітайм» та ОСОБА_1

01 квітня 2012 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Тех проджект» укладено договір оренди № 701, відповідно до якого товариство прийняло у строкове платне користування нежитлове приміщення - офіс № 701 площею 333,1 кв. м, розташований на 7-му поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1. Строк оренди закінчується 01 жовтня 2014 року. У подальшому на підставі додаткової угоди сторони визначили, що договір діє до 31 березня 2014 року.

31 березня 2014 року між ТОВ «Тех проджект» і ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» укладено договір уступки прав вимоги (цесії), за умовами якого ТОВ «Тех проджект» відступило ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» право вимоги гарантійної суми у розмірі 5 000,00 доларів США, що належить ТОВ «Тех проджект» відповідно до пунктів 5.4, 5.5 договору оренди від 01 квітня 2011 року № 701.

31 березня 2014 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» укладено договір оренди нежитлового приміщення - офісу № 701 площею 333,1 кв. м, розташованого на 7-му поверсі бізнес-центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

Додатковою угодою № 1 до договору оренди від 31 березня 2014 року № 701, укладеною 30 червня 2014 року, сторони погодили розмір орендної плати, який становив 5 892 грн 50 коп., що за курсом Національного банку України на час укладення цієї угоди становить 500,00 доларів США.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору оренди від 31 березня 2014 року № 701, укладеної 31 грудня 2014 року, сторони погодили, що дія договору оренди від 31 березня 2014 року № 701 закінчується 31 грудня 2015 року.

01 червня 2015 року договір оренди від 31 березня 2014 року № 701 було достроково розірвано з дотриманням умов цього договору.

Станом на час подання позову до суду відповідачі умов договорів оренди не виконали та не повернули позивачам гарантійні суми у розмірі 10 000,00 доларів США та 5 000,00 доларів США.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Частинами першою, другою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори або інші правочини.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Так, укладаючи договори оренди нежитлових приміщень, позивачі та відповідач ОСОБА_2 погодили умови виникнення та припинення зобов'язань, передбачили умови дострокового припинення правовідносин між ними та погодили відповідальність сторін за неналежне виконання умов договорів оренди.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Колумбус Мерітайм» та ТОВ «Міжнародна компанія технічного менеджменту» прийняли рішення про дострокове розірвання договорів оренди нежитлових приміщень, дотримались строків та процедури такого дострокового розірвання договорів, визначених їх умовами та нормами цивільного законодавства України. Орендодавець, в свою чергу, не виконала своїх зобов'язань за цими договорами та не повернула їм гарантійні внески, у розмірі, визначеному умовами договорів оренди.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановив, що ОСОБА_2, укладаючи попередній договір з ТОВ «Колумбус Мерітайм» отримав гарантійний внесок у розмірі 15 000,00 доларів США, який у подальшому було розподілено на дві суми 10 000,00 доларів США та 5 000,00 доларів США та зараховано як гарантійні внески за договорами оренди № № 701, 801, укладеними між дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_1 і орендарями. Оскільки ОСОБА_2 уклав попередній договір та отримав гарантійний внесок, що у подальшому було розподілено між двома договорами оренди, укладеними його дружиною, та умовами цих договорів оренди передбачено, що гарантійні внески після їх розірвання підлягають поверненню орендарям, то суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів цих коштів у солідарному розрядку.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів суду касаційної інстанції не встановила.

Доводи касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права зводяться до переоцінки досліджених судами доказів, висновків судів не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно із статтею 410 ЦПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеса від 19 грудня 2016 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк