Справа № 456/2286/18
Провадження № 2/456/1164/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

28 листопада 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою № 25 в будинку № 10 по вул. Куліша у смт. Дашава Стрийського району Львівської області. В обґрунтування позову покликаються на те, що вони є співвласниками квартири № 25 житлового будинку № 10 по вул. Куліша у смт. Дашава Стрийського району Львівської області, а відповідач ОСОБА_4 є колишнім чоловіком ОСОБА_3, з яким вона розірвала шлюб у 2017 році. Дана квартира складається із 2-х кімнат, кухні, ванної кімнати з комунальними вигодами, загальною площею 56, 6 кв. м. Відповідач проживав у спірному житлі до березня 2017 року, а згодом виїхав з даного житлового приміщення у Закарпатську область Мукачівський район с. Грибівці, де проживає у своїх батьків. З того часу, тобто з березня 2017 року жодного дня відповідач не проживав у спірному житлі, речей його у будинку немає. Оскільки відповідач не проживає у спірному житлі, однак залишається там зареєстрований, тому вони повинні сплачувати усі витрати по утриманню житла і за відповідача та не можуть оформити субсидію на утримання житла.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 будучи допитаним судом в якості свідка на підставі ст. 92 ЦПК України зазначив, що відповідач є його колишнім зятем та будучи одруженим з його донькою ОСОБА_3 проживав у їхній квартирі до березня 2017 року. На даний момент в квартирі проживає його донька з онуками, а він з дружиною в с. Йосиповичі, Стрийського району, Львівської області. Окрім цього зазначив, що в квартирі АДРЕСА_1 відповідач зареєстрований з 29.09.2016 року, однак у ній з березня 2017 року не проживає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 будучи допитаною в якості свідка на підставі ст. 92 ЦПК України пояснила, що відповідач є її колишнім зятем, він часто зловживав спиртними напоями, бив її доньку, у звязку з чим їх шлюб було розірвано. Відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з березня 2017 року, речі свої забрав.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні будучи допитаною в якості свідка на підставі ст. 92 ЦПК України пояснила, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб між ними був зареєстрований 23.09.2006 року, від даного шлюбу у них народилась двоє дітей. До весни 2017 року вони проживали разом, однак згодом через неналежну поведінку відповідача вони розлучились. Після цього, забравши свої речі, відповідач переїхав жити до батьків у Закарпатську область Мукачівський район с. Грибівці, однак вона змушена сплачувати за нього комунальні послуги та не може оформити субсидію.

Представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задоволити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що є сусідкою ОСОБА_3, відповідач з березня 2017 року не проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. Також зазначив, що його донька ОСОБА_7 товаришує з ОСОБА_3 та неодноразово чула як позивачка скаржилась на відповідача та його неналежну поведінку.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про розгляд справи про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 14.08.2018 року, 13.09.2018 року, 19.10.2018 року, 06.11.2018 року, що повернулися на адресу суду та оголошеннями на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. 18.09.2018 року представник відповідача ОСОБА_8 подав на адресу суду заяву-відзив в якій зазначив, що проти задоволення позову відповідач не заперечує, однак про розгляд справи без його участі в даній заяві не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивачі не заперечили.

Заслухавши пояснення позивачів, представника позивача ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії будинкової книги для приписки громадян, які проживають у квартирі № 25 житлового будинку № 10 по вул. Куліша у смт. Дашава Стрийського району Львівської області за даною адресою 29.09.2016 року зареєстрований ОСОБА_4 /а.с. 4-7/.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 11.03.1996 року квартира № 25 житлового будинку № 10 по вул. Куліша у смт. Дашава Стрийського району Львівської області належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на праві спільної часткової власності /а.с. 8/.

Згідно з копією технічного паспорта на квартиру, що знаходиться у власності громадянина ОСОБА_1АДРЕСА_2 житлового будинку № 10 по вул. Куліша у смт. Дашава Стрийського району Львівської області зареєстрована в Стрийському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у Реєстрову книгу за № 345 від 13.03.1996 / а.с.14-16/.

Відповідно до копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано /а.с. 17/.

Відповідно до відповіді відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області за вх. № 11583 від 13.07.2018 року на запит Стрийського міськрайонного суду Львівської області за вих. № 456/2286/18/0142/54/2018 від 25.06.2018 року ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 23/.

Згідно з п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, однак в даній квартирі не проживає з березня 2017 року, а позивач ОСОБА_11 змушена сплачувати комунальні послуги, в тому числі й за відповідача, враховуючи те, що представник відповідача звернувся до суду з заявою-відзивом в якій не заперечив щодо задоволення позову від імені відповідача та зазначив, що відповідач з с. Дашава, Стрийського району, Львівської області виїхав добровільно після конфлікту з позивачем, враховуючи ст.71 Житлового кодексу України, згідно якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, тобто даний строк сплив, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо визнання втратившим права на користування житловим приміщенням відповідача, є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою № 25 в будинку № 10 по вул. Куліша у смт. Дашава Стрийського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_12

Повний текст судового рішення

виготовлено 04 грудня 2018 року