Номер провадження: 22-ц/785/2597/18
Номер справи місцевого суду: 523/5540/14-ц
Головуючий у першій інстанції Погрібний М. О.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

За участю секретаря: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2014 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено.

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 133/600 частини домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали до суду апеляційні скарги, у яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2014 року та розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у Суворовському районному суді м. Одеси призупинити.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2013 року, за позивачем ОСОБА_6 було визнано право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді 133/600 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Після набрання вказаним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси законної сили, ОСОБА_6 в січні 2014 року звернувся до державної реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції з заявою про реєстрацію його права на спадщину за рішенням суду, однак, в задоволені його заяви було відмовлено з посиланням на відсутність у нього права власності на спадкове майно у вигляді 133/600 частини домоволодіння АДРЕСА_1, про що було винесено рішення №9915716 від 14 січня 2014 року.

У березні 2014 року, позивач звернувся до Четвертої одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі рішення суду. Постановою №1112/02-31 від 24 березня 2014 року, в задоволені його заяви було, також, відмовлено з посиланням на відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності його матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на 133/600 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Отримати правовстановлюючі документи на домоволодіння, позивач не має можливості, оскільки вони знаходяться у відповідача, який перешкоджає йому в їх отриманні та в проживанні в спірному домоволодінні і користуванні спадковою частиною домоволодіння.

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, у вигляді 133/600 частини домоволодіння АДРЕСА_1, на яке позивач ОСОБА_6 має право, згідно рішення суду, він оформити і отримати у свою власність через причин, які не залежать від нього, не може, що підтверджується вищевказаними листами нотаріальної контори та державної реєстраційної служби.

Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_6 дійшов обґрунтованого висновку, що іншим шляхом реалізувати своє право на спадкове майно позивач ОСОБА_6 не може, а тому за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на 133/600 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо незаконного розгляду справи у його відсутність є необгрунтованими, оскільки він був належним чином сповіщений про розгляд справи ( а.с.47) та надав заяву про перенесення розгляду справи з погіршенням стану його здоров'я, однак жодних доказів цьому ним не було надано ні у суді першої інстанції ні у суді апеляційної інстанції, тому суд правомірно з урахуванням вимог процесуального законодавства ухвалив рішення у відсутності відповідача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи.

Крім цього, відповідно довіреності інтереси скаржника представляв ОСОБА_8, який не позбавлений був можливості брати участь у розгляді даної справи.

Доводи апеляційної скарги щодо незалучення інших осіб у якості третіх осіб по справі, інтереси яких зачіпаються на думку скаржника, так, як вони добудовували за власні кошти спірний будинок, є неспроможними, оскільки жодних доказів цьому факту скаржником не надано.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незаконних дій судді, який ухвалював рішення та зацікавленості його у розгляді даної справи не приймаються до уваги, оскільки скаржник, за наявності підстав, не позбавлений був можливості заявити відвід судді.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є аналогічними з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційних скарг не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Повний текст судового рішення складено 07.05.2018 року