Справа № 347/1658/17
Провадження № 22-ц/4808/331/18
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.,

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на ухвалу Верховинського районного суду в складі судді Бучинського А.Б., постановлену 24 жовтня 2018 року в смт. Верховині Івано-Франківської області, по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на цю частку,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації та визнання права власності на цю частку.

Ухвалою Верховинського районного суду від 24 жовтня 2018 року частково задоволено клопотання представника позивача - адвоката ОСОБА_5 Призначено по справі повторну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Худаку М.Я. На вирішення експерта поставлено питання щодо визначення ринкової вартості 1/3 частини житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, а також 1/3 вартості земельних ділянок площею 0,1000 га та 0,0753 га в м. Косів по вул. Дружби. Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_3 На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що проведення експертизи в даній справі має суттєве значення для правильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що судом порушено принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу. Так, після дослідження висновку судової експертизи від 05.11.2016 року в іншій цивільній справі суд фактично висловив думку про неналежність цього письмового доказу та змусив представника позивача заявити клопотання про призначення повторної експертизи. Проте, збирання доказів не є обов'язком суду, а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Крім того, оскільки у справі первинна експертиза не проводилась, призначення повторної експертизи суперечить нормам ЦПК.

Відзиву на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_3- адвокат ОСОБА_5 доводів скарги не визнав, посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом заявленого позову є припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності сторін. Зокрема, ОСОБА_3 просила припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину житлового будинку та господарської споруди по АДРЕСА_1; на 1/3 частку земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та 0,0753 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходяться в м.Косові по вул. Дружби, стягнувши на користь останньої 38 681,66 грн грошової компенсації згідно висновку експерта №051116 від 05.11.2016 року. Та відповідно визнати за нею право власності на вказане майно.

Таким чином, категорія спору передбачає визначення ринкової вартості майна (частки у майні) на час розгляду справи, на яке позивач просить припинити право власності з виплатою відповідної грошової компенсації. Тому, у випадку доведеності позовних вимог, наявності підстав для їх задоволення та наявності грошових коштів на депозитному рахунку суду, саме така грошова компенсація підлягає виплаті відповідачу.

З'ясовано, що в обгрунтування суми грошової компенсації припиненої частки відповідача ОСОБА_3 посилалася на висновок експерта № 051116 судової будівельно-техніячної та земельно-технічної експертизи від 05.11.2016 року по цивільній справі №347/422/16 за її позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_1 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності. Згідно цього висновку сумарна вартість 1/3 частки житлового будинку та сараю по АДРЕСА_1, а також закріплених за ним земельних ділянок становить 38 682 грн (а.с. 196-205 т. 1).

З метою визначення вартості 1/3 частки житлового будинку по затратному методу оцінки з урахуванням використаних будівельних матеріалів, відсотку природного зносу будівлі, індексації оцінки землі, проведеної експертом Худаком Я.І. 05.11.2016 року, визначення нормативної оцінки землі на час вирішення даного спору представником позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні 24.10.2018 року подано клопотання про призначення повторної експертизи (т.2 а.с. 9).

Частково задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив із того, що для вирішення питань заявлених у позові необхідні спеціальні знання, зважаючи при цьому на тривалий період часу після визначення вартості об'єкту дослідження станом на 05.11.2016 року.

Враховуючи правове регулювання підстав призначення судової експертизи та встановлені у даній справі обставини, апеляційний суд приходить до переконання про обґрунтованість висновку місцевого суду щодо необхідності призначення експертизи в даному випадку.

У силу принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З положень ч.ч. 1 та 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту(експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Інструкцією «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, роз'яснено положення ст. 113 ЦПК України.

Зокрема, у п. 1.2.11 вказаної Інструкції зазначено, що первинною є експертиза, коли об'єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об'єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріали (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об'єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Відповідно до ст. 110 ЦПК висновок експерта для суду не має зазделегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення принципів диспозитивності та змагальності судового процесу є надуманими і не можуть бути прийняті до уваги. Оскаржувана ухвала постановлена судом на підставі поданого представником ОСОБА_3 клопотання, відсутності заперечень щодо цього з боку самої позивачки, а також з врахуванням думки представника відповідача.

Що стосується доводів апелянта про необґрунтованість призначення повторної експертизи без проведення первинної експертизи у цій справі, то вони є неспроможними . Судова експертиза щодо визначення оцінки спірного об'єкта вже проводилась в іншій цивільній справі, та по суті є первинною і щодо обставин цього спору. Суд першої інстанції обґрунтував неможливість призначення додаткової експертизи для визначення зміни вартості майна в зв'язку з припиненням ліцензії попереднього судового експерта. Тому правильно виходив з того, що для отримання уточнених висновків щодо ринкової вартості досліджуваних об'єктів потрібно провести повторну експертизу. Це питання перебуває в компетенції суду і не порушує жодних прав відповідача.

Зазначені в апеляційній скарзі інші аргументи не є суттєвими та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Виходячи з того, що ухвала постановлена судом з додержанням норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК україни вказана ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384,389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, залишити без задоволення, а ухвалу Верховинського районного суду від 24 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко

Повний текст постанови складено 6 грудня 2018 року.