Справа № 627/768/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Вюнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 05 червня 2014 року помер їхній батько та дід ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Слобожанська №138 в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області.

Після смерті батька ОСОБА_3 спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняла його дружина ОСОБА_5, проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

02 лютого 2016 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Слобожанська №138 в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області, який вона фактично успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 та дві земельні ділянки площею 3,0226 га, що розташовані на території Козіївської сільської ради Краснокутського району.

На даний час позивачі виявили намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері та баби ОСОБА_5, оскільки являються спадкоємцями за законом, однак відсутність правовстановлюючих документів на майно перешкоджає позивачам оформити спадщину в нотаріальному порядку, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів позивачі звернулися до суду з позовом, та згідно поданих до суду заяв про розподіл спадкового майна просять: визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку площею 3,0226 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №039636; визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку площею 3,0226 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №786099; визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Слобожанська №138 в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області - в порядку спадкування за законом після смерті матері (баби) ОСОБА_5.

В судове засідання позивачі не зявилися, однак надали суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у їхню відсутність.

Представник відповідача Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №439046, виданого Виконавчим комітетом Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_4 помер 05 червня 2014 року.

Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул. Слобожанська №138 в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області.

Даний житловий будинок з господарськими будівлями числиться за ОСОБА_4, про що свідчить довідка виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 18 червня 2018 року №854. Згідно довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» №83 від 13.02.2018 року на зазначений обєкт нерухомого майна право власності не зареєстровано.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняла його дружина ОСОБА_5, проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак юридично не оформила.

02 лютого 2016 року ОСОБА_5 померла.

Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 3,0226 га, що належала спадкодавці згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №786099, та земельна ділянка площею 3,0226 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №039636, оригінали яких втрачені.

Окрім цього, до спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Слобожанській №138 в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області, який вона фактично успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця.

Факт, що позивач ОСОБА_1 являється донькою померлої ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР №1261571, заочним рішенням про розірвання шлюбу від 05.11.2010 року, копії яких маються в матеріалах справи.

Факт, що позивач ОСОБА_2 являється сином померлої ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД №847440, копія якого мається в матеріалах справи.

Згідно ст.1265 ЦК України в пяту чергу право на спадкування за законом мають родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Також, спадкоємцем майна спадкодавці являється онук спадкодавці позивач ОСОБА_3. Факт того, що померла ОСОБА_5 була бабою позивача підтверджується його свідоцтвом про народження ІІ-ВЛ № 339689, свідоцтвом про народження батька ОСОБА_2 серії ГД №847440.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_5 немає, оскільки з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14.11.2018 року вбачається, що по параметрам запиту: ОСОБА_5 інформація відсутня.

Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачі не мають змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок , а також відсутні оригінали державних актів на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється.

Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_5 на земельні ділянки підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № ХР №039636, державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ №786099, однак оригінали державних актів втрачені.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом після померлої матері та баби ОСОБА_5 та до спадкового майна входять житловий будинок та земельні ділянки.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивачі, як спадкоємці після смерті спадкодавці ОСОБА_5 мають законне право на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1261, 1265 ЦК України, ст.ст.259, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,0226 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №039636 після смерті матері ОСОБА_5, померлої 02 лютого 2016 року.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,0226 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №786099 після смерті матері ОСОБА_5, померлої 02 лютого 2016 року

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Слобожанська №138 в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області після смерті баби ОСОБА_5, померлої 02 лютого 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2).

ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3).

Козіївська сільська рада Краснокутського району Харківської області ( місцезнаходження: вул. Слобожанська №91, с. Козіївка, Краснокутський район, Харківська область, ).

Суддя Каліберда В. А.