Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2018 Справа №607/3666/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, зокрема кожний є співвласником 1/3 частини вказаної квартири, що доводиться свідоцтвом про право власності на житло від 12 червня 2008 року. У вказаному свідоцтві прізвище позивача зазначається як ОСОБА_6, яке після реєстрації шлюбу 20.11.2010 року із громадянином ОСОБА_7 змінено на ОСОБА_8, що доводиться відміткою у паспорті.

Позивач вказала, що спірна квартира знаходиться у розпорядженні відповідачів і вона не має можливості розпоряджатись належним їй майно та перебувати у квартирі. Усі спроби мирно врегулювати спір щодо користування квартирою закінчились конфліктами, оскільки відповідачі не бажають мирного врегулювання спору та перешкоджають користуватись належною їй квартирою, не дають увійти до квартири. Відповідачі створюють нестерпні умови для перебування у квартирі, що призводить до виклику правоохоронних органів. Із кожної кімнати відповідачі викидають особисті речі позивача.

Із вказаних підстав позивач просить встановити порядок користування квартирою № 13 по вул. Л. Українки, 17 в м. Тернополі та виділити їй у користування житлову кімнату площею 6,4 кв.м. у вказаній квартирі, про що подала додаткову заяву від 06.07.2018 року.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача вказав, що позивач просить виділити їй у користування меншу житлову кімнату, що не порушує права інших співвласників квартири.

Відповідач ОСОБА_3, яка одночасно є представником відповідача ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог з підстав їх недоведеності, необґрунтованості та протиправності. Вказали, що адвокат ОСОБА_2 не мав права подавати та підписувати позовну заяву, оскільки договір про надання адвокатських послуг укладений 10 жовтня 2016 року, в той час як позовна заява була подана та підписана адвокатом ОСОБА_2 15 березня 2016 року, тобто особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Крім цього, адвокат ОСОБА_5 вказала, що позивач є неналежним позивачем у справі, оскільки співвласником квартири є ОСОБА_6, а не ОСОБА_1, в той час як відмітка у паспорті не є належним та допустимим доказом зміни прізвища позивача у справі.

Також, адвокат ОСОБА_5 вказала, що питання про визначення порядку користування квартирою слід вирішувати не шляхом подання позовної заяви до суду із цього питання, а за домовленістю усіх її співвласників. Окрім цього, позовна заява не відповідає вимогам положень ст. 175 ЦПК України та порушено порядок засвідчення копій документів.

Крім цього, позивачем, на думку відповідачів, не сплачено судовий збір у повному обсязі, оскільки заявлено дві самостійні вимоги, в той час, як оплату здійснено лише за одну позовну вимогу.

Із вказаних підстав відповідачі просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що буває в гостях у квартирі АДРЕСА_1 1-2 рази в місяць. ОСОБА_8 наприкінці лютого. Вказав, що позивач ОСОБА_1 заходить у вказану квартиру і перешкод їй не чинять. Додав, що ОСОБА_1 бачив один раз за 5 років.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі виходячи із наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12 червня 2008 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності у рівних частках, тобто по 1/3 частини: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6.

Згідно даних технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 вказана квартира складається із трьох житлових кімнат площею 8,8 кв.м., 6,4 кв.м. та 17,6 кв.м., кухні площею 5,8 кв.м., ванної площею 2,8 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., балкону 0,8 кв.м. Загальна площа квартири становить 49 кв.м., житлова площа квартири становить 32,8 кв.м.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно положень ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 та їй належить 1/3 частки у вказаній квартирі, а тому вона як співвласник майна має право вимагати встановлення порядку користування квартирою відповідно до розміру належної їй частки у спірній квартирі, оскільки позивач не може дійти згоди із іншими співвласниками щодо поряду користування квартирою з урахуванням того факту, що в судовому засіданні відповідачі заперечили щодо встановлення такого порядку та не дійшли згоди з приводу порядку користування спільним майном.

Зважаючи на те, що житлова площа квартири АДРЕСА_1 становить 32,8 кв.м., а позивач ОСОБА_1 є співвласником 1/3 частини квартири, а тому вона відповідно до розміру належної їй частки вправі претендувати на виділення їй у користування житлового приміщення розміром 10,93 кв.м. (Розрахунок: 32,8 кв.м. / 3 = 10,93 кв.м.). Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 складається із трьох житлових кімнат площею 17,6 кв.м., 8,8 кв.м. та 6,4 кв.м., а тому суд вважає, що виділення позивачу ОСОБА_1 в користування житлової кімнати площею 6,4 кв.м. в той час як вона вправі претендувати на житлове приміщення площею 10,93 кв.м. не порушить прав інших співвласників квартири, оскільки позивачу виділяється у користування менша із житлових кімнат.

Враховуючи те, що відповідачі заперечили щодо встановлення порядку користування квартирою та не вказали, які приміщення бажали б отримати в користування при вирішення судом питання щодо встановлення порядку користування квартирою, а тому суд вважає, що відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід виділити у спільне користування житлову кімнату площею 8,8 кв.м. та житлову кімнату площею 17,6 кв.м.

Суд вважає, що допоміжні приміщення: кухню площею 5,8 кв.м., ванну площею 2,8 кв.м., коридор площею 5,2 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м. слід залишити у спільному користуванні усіх співвласників.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір та питання щодо встановлення порядку користування спірною квартирою, суд бере до уваги висновки Судової палата у цивільних справах Верховного Суду України, які викладені у правовій позиції 6-1500цс15 від 17.02.2016 року у якій судом зазначено - оскільки спірні правовідносини (щодо встановлення порядку користування квартирою) не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Твердження представника відповідачів про те, що адвокат ОСОБА_2 не мав права подавати та підписувати позовну заяву, оскільки договір про надання адвокатських послуг укладений 10 жовтня 2016 року, в той час як позовна заява була подана та підписана адвокатом ОСОБА_2 15 березня 2016 року, тобто подана особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності, що є підставою для залишення позову без розгляду - судом до уваги не беруться, оскільки дійсно, договір про надання адвокатських послуг між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 укладений 10.10.2016 року із наданням адвокату усіх прав сторони у справі та із правом підпису усіх процесуальних документів, в тому числі позовних заяв із терміном дії 2 роки з моменту його підписання сторонами. Позовна заява подана до суду 20.03.2017 року. В порядку репліки стороною позивача зазначено, що датою звернення до суду вважається дата яка проставлена на штампі суду про надходження позовної заяви, тобто 20.03.2017 року, в той час як у позовній заяві помилково зазначена дата позову - 2016 рік, хоча вірним є 2017 рік. Отже, враховуючи те, що договір про надання адвокатських послуг між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 підписаний 10 жовтня 2016 року із терміном дії 2 роки із дати підписання, а згідно дати на штампі Тернопільського міськрайонного суду позов предявлений до суду для розгляду 20.03.2017 року, тому суд вважає, що адвокат ОСОБА_2 був наділений повноваженнями на підписання та подачу позовної заяви ОСОБА_1 до суду станом на 20.03.2017 року.

Твердження представника відповідачів - адвоката ОСОБА_5 про те, що позивач ОСОБА_1 є неналежним позивачем, оскільки співвласником квартири є ОСОБА_6, в той час як із позовом до суду звернулась ОСОБА_1, судом до уваги не береться, оскільки суд вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є одна і та ж особа, так як ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із громадянином ОСОБА_7, та змінила прізвище на ОСОБА_8, що доводиться штампом у паспорті про реєстрацію шлюбу 20.11.2010 року із ОСОБА_7 Також, цей факт в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила особисто, а тому вказаний факт не ставиться судом під сумнів, оскільки відповідно до положень п. 5 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Твердження представника відповідачів адвоката ОСОБА_5 про те, що питання визначення порядку користування квартирою слід вирішувати не шляхом подання позовної заяви до суду, а за домовленість усіх співвласників судом до уваги не береться, оскільки договору про порядок користування спірною квартирою між співвласниками не укладалось і на час розгляду справи сторони не дійшли згоди щодо порядку користування спірною квартирою, а тому позивач вправі звернутись до суду за вирішенням виниклого між сторонами спору та захисту своїх прав.

Твердження представника відповідача адвоката ОСОБА_5 щодо невідповідності позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України суд вважає голослівними, оскільки позовна заява ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, за результатами подання якої судом відкрито провадження у справі ухвалою суду від 27 квітня 2017 року.

Виходячи із змісту заявлених позовних вимог, а саме встановлення порядку користування квартирою суд вважає, що сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 640 гривень є достатньою та підлягає стягненню із відповідачів в рівних частинах в користь позивача зважаючи на те, що судом позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою № 13 по вул. Л. Ураїнки, 17 в м. Тернополі, виділивши ОСОБА_1 в користування житлову кімнату площею 6,4 кв.м.

Встановити порядок користування квартирою № 13 по вул. Л. Ураїнки, 17 в м. Тернополі, виділивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільне користування житлову кімнату площею 8,8 кв.м. та житлову кімнату площею 17,6 кв.м.

Допоміжні приміщення: кухню площею 5,8 кв.м., ванну площею 2,8 кв.м., коридор площею 5,2 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м. залишити у спільному користуванні усіх співвласників.

Стягнути із ОСОБА_3 ( м. Тернопіль, вул. Л. Українки, 17/13, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. Дружби, 15/15) 320 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Стягнути із ОСОБА_4 ( м. Тернопіль, вул. Л. Українки, 17/13, ) в користь ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. Дружби, 15/15) 320 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 07 травня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_10