Справа № 509/2978/16-ц
УХВАЛА

14 серпня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за участю 3-ої особи ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, -

ВСТАНОВИВ :

17 серпня 2016 року, представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив суд, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед позивачами за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03.05.2007 р. у розмірі 272592,85 дол. США та 1483131,37 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, з яких 172241,12 дол. США заборгованість за кредитом та 100351,73 дол. США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 498213,10 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 984918,27 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам звернути стягнення на предмет іпотеки : житловий будинок, загальною площею 314,8 кв.м та земельну ділянку, площею 0,12 га, за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, пр. Незалежності, 3, які належать ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 03.04.2007 р. (реєстр. №№ 1937,1939), встановивши спосіб реалізації предметів іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження», визначивши початкову ціну предметів іпотеки для подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів судовий збір у сумі 1378 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2016 р., на підставі заяви представниці позивачів ПАТ «УкрСиббанк» від 16.11.2016 р. - було замінено первісну відповідачку ОСОБА_3 на належних відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є на сьогодні власниками спірних предметів іпотечного нерухомого майна згідно нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу вказаного іпотечного майна від 19.02.2016 р. (реєстр. №№ 190,195), а ОСОБА_3 було залучено до участі у справі у якості 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями № 459 від 26.12.2016 р. вказана цивільна справа була передана у провадження судді Гандзій Д.М. у звязку зі звільненням з посади Овідіопольського р/с Одеської області судді Курочки В.М.

В судовому засіданні 14.08.2018 р. від представниці обох відповідачів було заявлено клопотання про зупинення розгляду даної справи до розгляду, безпосередньо повязаної з нею цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до АКІБ «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору № 0 від 03.05.2007 р. в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», яка знаходиться у провадженні судді Іллічівського міськсуду Одеської області ОСОБА_4 з 20.12.2016 р., і по якій рішення ще не прийнято, і вказані справи повязані між собою одним і тим же предметом спору договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03.05.2007 р. та похідного від нього іпотечного договору від 03.04.2007 р., укладених між АКІБ (ПАТ) «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, а тому, в випадку задоволення позову Іллічівським міськсудом Одеської області позову ОСОБА_3 та визнання спірних договорів про надання споживчого кредиту та іпотечного договору недійсними, іпотечний договір від 03.04.2007 р., що є предметом розгляду даної справи, також буде визнаний недійсним і буде мати прямі правові наслідки для вирішення даної цивільної справи, яке вона підтримала в судовому засіданні і проти чого заперечувала представниця позивачів ПАТ «УкрСиббанк» у своїх письмових запереченнях на заяву про зупинення провадження по справі, мотивуючи це тим, що вже існує рішення Іллічівського міськсуду Одеської області від 15.10.2015 р. про задоволення позову АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 03.05.2007 р., яке було змінено рішенням апеляційного суду Одеської області від 30.08.2017 р. в резолютивні частині рішення щодо солідарного стягнення судових витрат з відповідачів, тобто рішення в частині стягнення з відповідачів кредитної заборгованості за вищевказаним кредитним договором залишилося без змін. При чому, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.04.2018 р. провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_5 на рішення Іллічівського міськсуду Одеської області від 15.10.2015 р. було закрито, а ухвалою Верховного Суду від 12.02.2018 р. касаційну скаргу ОСОБА_3 на вказане рішення Іллічівського міськсуду Одеської області від 15.10.2015 р. та рішення апеляційного суду Одеської області від 30.08.2017 р. вважати неподаною та повернуто заявниці. У звязку з чим, представниця позивачів вважає, що судами першої та другої інстанції було встановлено, що оспорюваний договір про надання споживчого кредиту № 0 від 03.05.2007 р. є дійсним, а тому вважала недоцільним зупинення провадження по даній справі, яке буде невиправданим затягуванням слухання справи і суперечити п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» щодо права на виконання судового рішення, яке є складовою права на судовий захист, так як виконання рішення, ухваленого будь-яким судом має розцінюватися, як невідємна частина судового розгляду, що кореспондується з п. 66 рішення ЄСПЛ по справі «ОСОБА_6 прот Італії», в якому Суд дійшов висновку про право на звернення до суду, яке передбачає практичне виконання остаточних судових рішень.

В судовому засіданні представниця відповідачів підтримала свою заяву про зупинення провадження по справі, яку просила суд задовольнити, з чим погодилась представниця 3-ої особи.

Представник позивачів в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомив, надавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності.

Заслухавши думку представників сторін та дослідивши матеріали даної цивільної справи та заяви про зупинення провадження по справі, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В даному випадку норми п. 8. ч. 3 ст. 129 Конституції України та висновки рішень КСУ від 27 січня 2010 року №3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року №12-рп/2010 та від 8 липня 2010 року №18-рп/2010 мають вищу юридичну сили, ніж норми ст. 353 ЦПК України, якою не передбачено оскарження такої ухвали суду, як відмова ухвали суду про відмову у зупиненні провадження по справі.

Практика Європейського суду. Зокрема, у п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Суд встановив вищевказані обставини справи і дійшов висновку, що відповідно до п. 3.2 висновку Конституційного Суду України по справі № 8-рп/2010 одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності з огляду на те, що принцип правової визначеності судового рішення по суті означає, що справа є остаточно вирішеною і ніщо не може поставити під сумнів законність рішення прийнятого за результатом розгляду такої справи, яке набрало законної сили, на підставі чого, таке рішення підлягає визнанню та виконанню в порядку виконання судових рішень. У звязку з чим, беручи до уваги, рішення Іллічівського міськсуду Одеської області від 15.10.2015 р. про задоволення позову АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 03.05.2007 р., яке було змінено рішенням апеляційного суду Одеської області від 30.08.2017 р. в резолютивні частині рішення щодо солідарного стягнення судових витрат з відповідачів, тобто рішення в частині стягнення з відповідачів кредитної заборгованості за вищевказаним кредитним договором залишилося без змін і набрало законної сили, що підтверджується постановою державного виконавця Чорноморського МВДВС ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2017 р. ВП № 55177123 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 03.05.2007 р. в розмірі 211482,70 дол. США (еквівалент 1690381,23 грн.) та судового збору в рівних частках у розмірі 3441 грн., а також постановою державного виконавця від 17.11.2017 р. про арешт майна та коштів боржниці ОСОБА_3 При чому, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.04.2018 р. провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_5 на рішення Іллічівського міськсуду Одеьскої області від 15.10.2015 р. було закрито, а ухвалою Верховного Суду від 12.02.2018 р. касаційну скаргу ОСОБА_3 на вказане рішення Іллічівського міськсуду Одеської області від 15.10.2015 р. та рішення апеляційного суду Одеської області від 30.08.2017 р. вважати неподаною та повернуто заявниці, тобто рішення суду підлягає виконанню і на сьогодні відсутні підстави для зупинення розгляду даної справи, яка може бути розглянута окремо від цивільної справи, що розглядається Іллічівським міськсудом Одеської області, так як на думку суду, відсутня обєктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного, судочинства, або до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, враховуючи, що по справі зібрані докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду по даній справі, а тому підстав для зупинення провадження по справі немає.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання представниці відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за участю 3-ої особи ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, в цей же строк, з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гандзій Д.М.