Провадження по справі № 6/752/422/18
У Х В А Л А

Іменем України

16.11.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

з участю секретаря Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярмоленко К.Ю. про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

в с т а н о в и в:

головний державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярмоленко К.Ю. звернувся до суду з заявою про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

В обгрунтування заявлених вимог державний виконавець Ярмоленко К.Ю. послався на те, що на виконанні в Оболонському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження № 43024133 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми коштів у розмірі 635 євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 6670,62 гривні, 2166,66 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 17318,11 гривень, та 358,88 гривень судових витрат.

17.04.2014 р. постановою державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2601/18939/12, виданого Голосіївським районним судом м. Києва від 06.12.2013 року, згідно рішення Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2013 року, виконавче провадження № 43024133. Боржник у добровільному порядку не виконую рішення суду. Здійснені в межах виконавчого провадження заходи щодо розшуку рухомого майна боржника та нерухомого майна, що належить боржнику, на яке можливо звернути стягнення, виявились безрезультатними. В ході виконавчого провадження встановлено, що 31.05.2012 року Оболонським районним судом м. Києва винесено рішення, відповідно до якого за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, ? частина якого належить на праві власності стягувачу ОСОБА_3 Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником вищевказане майно не зареєстроване.

Заявник просить суд звернути стягнення на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.05.2012 року.

В судове засідання головний державний виконавець не з»явився.

Представник стягувача просила заяву державного виконавця задовольнити, оскільки боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення суми грошових коштів, і умисно не реєструє право власності на майно, право власності в порядку спадкування на яке визнано на підставі рішення суду. Іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, у нього немає.

Вислухавши представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Голосіївським районним судом м. Києва 08.09.2014 року був виданий виконавчий лист № 2601/18939/12, виданого Голосіївським районним судом м. Києва від 06.12.2013 року, згідно рішення Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2013 року, на підставі якого головним державним виконавцем ВДВС Оболонського районного управління юстиції у місті Києві Романенко Ю.С. було відкрито виконавче провадження № 43024133 про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 24347,61 гривень.

Згідно відомостей ДФС України від 03.05.2018 року, ПФ України від 07.04.2017 року відомості про наявність в ОСОБА_2 доходів відсутня.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об»єкти нерухомого майна за боржником зареєстрованими не значаться.

Як встановлено судом 31.05.2012 року, Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення, відповідно до якого за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Право власності на зазначений об»єкт нерухомого майна не було зареєстровано на ім»я ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно, що належить боржнику від інших осіб. Після надходження відомостей про наявність боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає і реалізує в установленому порядку.

Відповідно до правил ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об»єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об»єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з»ясування належності майна боржнику на праві власності , а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об»єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру в установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об»єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

На підставі ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов»язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

За ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (із змінами) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення, визнання та захист) державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одними із загальних засад державної реєстрації є обов»язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та публічність державної реєстрації прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов»язкової реєстрації. Державній реєстрації прав підлягають 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності - право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі, або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об»єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Оскільки за боржником не зареєстровано право власності в установленому законом порядку на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, проте в матеріалах виконавчого провадження є докази, що підтверджують наявність в ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, суд вважає, що подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника є обґрунтованим і підлягає задоволенню з метою забезпечення виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 440 ЦПК України, суд -

у х в а л и в

подання головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю. про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку задовольнити.

Звернути стягнення на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить боржнику, ОСОБА_2, на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.05.2012 р. у справі № 2-189/12, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення або отримання копії. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: К.Г. Плахотнюк