08 червня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Скрипки О.І.
при секретарі Моторенко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа: Деснянський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м.Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.
Позивачка ОСОБА_3 є користувачем житлового приміщення в сімейному гуртожитку кімнати АДРЕСА_1 в м.Києві. 01.03.2002 року їй був виданий ордер на жиле приміщення, підставою для надання ордеру були трудові відносини з ж/у «Лівобережне» ДП «Екос». Після отримання ордеру та заселення до гуртожитку, позивачка надала згоду на реєстрацію свого чоловіка ОСОБА_2 З 2015 року відповідач у зазначеній кімнаті не проживає.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги.
В судове засідання позивач не з»явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримуює в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації.
В судове засідання представник відповідача Деснянської РДА в м.Києві не з»явився, направив до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутності представника.
В судове засідання представник третьої особи Деснянського РВ в м.Києві ГУДМС України в м.Києві не з»явився, направив до суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідачів відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом вставлено, що позивачці ОСОБА_1 01.03.2002 року був виданий ордер на житлове приміщення в сімейному гуртожитку кімнати АДРЕСА_1 в м.Києві. (а.с.9).
Підставою для надання позивачці житлового помешкання були трудові відносини з ж/у «Лівобережне» ДП «Екос».
Відповідно до Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Наказом №84 від 27.04.2015 року Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, вселення до гуртожитків проводиться власником гуртожитку або уповноваженою ним особою на підставі ордера, форма якого наведена в додатку до цього Положення, виданого відповідно до ст.129 ЖК України, з одночасним укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку.
Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку, адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.
Після отримання ордеру та заселення до гуртожитку, позивачка відповідно до ст..65 ЖК України надала згоду на реєстрацію за своїм місцем проживання свого чоловіка ОСОБА_2, який набув рівного права користування жилим приміщенням.
Відповідач на даний час зареєстрований за вказаною адресою, хоча фактично з 2015 року в кімнаті не проживає, особистих його речей в кімнаті не має.
В актах про встановлення факту не проживання особи в кімнаті, які 18 січня 2017 року, 12 квітня 2017 року, 12 липня 2017 року, 16 березня 2018 року, 06 квітня 2018 року та 04 травня 2018 року засвідчені сусідами кімнати, вказано, що громадян ОСОБА_2 в кімнаті АДРЕСА_1 дійсно не проживає. (а.с.5, 6, 7, 73, 74, 75).
Відповідно до вимог ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім"ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач, або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом.
Суд не вбачає підстав для продовження зазначеного строку відповідачу в зв'язку з тим, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2015 року без поважних причин. Доказів, які б свідчили про поважність причин не проживання ОСОБА_2 в спірній квартирі, суду не надано.
Відповідно до п.30 (розділ «Житлове право») Правових позицій Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ наймачу або члену його сім»ї, який був відсутнім без поважних причин понад зазначені у ст.71 ЖК України строк. Суд вправі відмовити з цих підстав у задоволенні позову про виселення, вселення, обмін, поділ жилого приміщення, незалежно від того, чи було пред»явлено зустрічний позов про визнання позивача таким, що втратив право на жиле приміщення.
Враховуючи, що відповідач в даній квартирі не проживає більше півроку, не сплачує за комунальні послуги, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 640 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.71, 129 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 223, 259, 263, 264, 265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: