Номер провадження: 22-ц/785/3879/18
Номер справи місцевого суду: 508/952/17
Головуючий у першій інстанції Горобець В. Л.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2018 року м. Одеса

Справа № 508/952/17

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Горобця В.Л. 29 листопада 2017 рокув смт. Миколаївка Одеської області,

встановила:

У вересні 2017 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просила стягнути з останнього на її користь: 1) аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі на кожного по - 1 492,00 грн., починаючи з 01.07.2017 р.; 2) понесені додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі - 9 532,40 грн. та додаткові витрати на його лікування у розмірі - 1 000,00 грн. щомісячно; 3) аліменти на її утримання у розмірі - 1 700,00 грн., до досягнення сином ОСОБА_8 трирічного віку.

Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що 10.07.2015 р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилося троє дітей, які на теперішній час є малолітніми - син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти знаходяться на її повному утриманні. Для нормального повноцінного життя дітям потрібне відповідне харчування, ліки, одяг та багато інших речей. Матеріальне становище позивачки не дозволяє утримувати самотужки спільних дітей і забезпечувати їх усім необхідним. Вона знаходиться в доволі скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Доходів не має. У зв'язку із складним матеріальним становищем вона потребує матеріальної допомоги (аліментів від відповідача) як на утримання дітей, так і на своє утримання.

Вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей за минулий час, так як вона неодноразово благала останнього платити аліменти, тим більше на дороге лікування сина ОСОБА_8, але відповідач від їх сплати ухилявся.

Згідно з рекомендаціями лікарів сину ОСОБА_8 рекомендовано лікування та реабілітація у майбутньому. Постійний режим спостереження і лікування у медичних закладах. Лікування сина ОСОБА_8 потребує постійних витрат.

У період з червня по серпень 2017 року вона понесла додаткові витрати на лікування дитини у розмірі - 9 532,40 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. У зв'язку з хворобою син ОСОБА_8 потребує в подальшому додаткових витрат на його лікування у розмірі - 1 000,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 29.11.2017 р. позовну заяву ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітніх сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі на кожну дитину по - 1 492 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2017 року і до досягнення повноліття кожною дитиною.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати фактично понесені на лікування та оздоровлення неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі - 9 532,40 грн. та додаткові витрати на його лікування у розмірі - 1 000,00 грн. щомісячно, до досягнення ОСОБА_10, повноліття, тобто до - 27.01.2035 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі - 1 700,00 грн. до досягнення сином ОСОБА_10 трирічного віку.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими (а. с. 41 - 43).

ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просять рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення, яким стягнути: 1) аліменти на кожну дитину в розмірі - 900,00 грн.; 2) додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_8 у розмірі - 600,00 грн.; 3) аліменти на утримання позивачки у розмірі - 600,00 грн. В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_9 вказує, що його фактично не залучено до участі у справі, оскільки він не був сповіщений про розгляд справи, не отримував копії позовної заяви. Не відповідають дійсності посилання суду про визнання ним позову. Не обґрунтовано розмір сум запропонованих аліментів. Позивачка приховала, що він постійно надає матеріальну допомогу. Розмір аліментів на трьох дітей не може бути більше половини заробітку. Щоб сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі, з врахуванням вищевказаних вимог законодавства, йому необхідно заробляти - 14 352,00 грн. на місяць. Разом з тим, середньостатистична заробітна плата по Одеській області в червні 2017 р. склала - 7 007,00 грн..

ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 відзиву на апеляційну скаргу не надала. Вона та її представник у судовому засіданні вважали необхідним скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилались на законність та обґрунтованість рішення, враховуючи зазначені у позові обґрунтування позовних вимог. Додатково надали чеки, накладні на придбання ліків, виписку щодо стану здоров'я сина ОСОБА_8.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду рішення, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, чинних на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції вищезазначеним вимогам законодавства у повній мірі не відповідає.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з батька аліментів на утримання дітей та дружини, додаткових витрат на дитину. Висновки суду першої інстанції в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 180 - 185 СК України) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України, які були чинними на час ухвалення рішення судом першої інстанції, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом першої інстанції доказів правильно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10.07.2015 р. сторони зареєстрували шлюб (а. с. 5).

Від шлюбу народилося троє дітей: - син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6); - донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7); - син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8).

Пологи сина ОСОБА_8 були тяжкими. Згідно довідки КУ «Міська дитяча лікарня ім. Ак. Б.Я. Резніка» від 28.07.2017 р. син ОСОБА_8 знаходився з 07 по 28 липня 2017 р. на лікуванні в цій установі у відділенні інтенсивної терапії новонароджених (а. с. 13).

Відповідно до довідки Одеської обласної дитячої клінічної лікарні від 05.09.2017 р. син ОСОБА_8 народився через кесаревий розтин, недоношеність ІІІ ст., щілина м'якого і твердого неба, аномалія розташування голосової щілини, ДМЖП, МВПР, м'язовий ДМЖП. Знаходився на лікуванні з 17 серпня 2017 р. по дату видачі довідки.

Згідно обмінної картки полового будинку (а. с. 15) дитина потребує лікування, щомісячного огляду, покращеного харчування.

У довідці Миколаївської селищної ради від 28.08.2017 р. (а. с. 16) вказується, що діти проживають разом з матір'ю.

Згідно квитанцій (а. с. 9 - 11) ОСОБА_4 витрачає великі суми коштів на придбання ліків, а саме - 9 532,40 грн..

Доказів виконання ОСОБА_5 обов'язку з утримання дітей, участі у додаткових витратах на дитину матеріали справи не містять.

Між сторонами виникли правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати дитину, участі батьків у додаткових витратах на дитину.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180 - 185 СК України, в редакції, яка була чинною на час ухвалення рішення, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Доводи апелянта про те, що його фактично не залучено до участі у справі, оскільки він не був сповіщений про розгляд справи, не отримував копії позовної заяви, позивачка приховала постійне надання ним матеріальної допомоги, колегія суддів не приймає до уваги. Під час розгляду справи апеляційним судом апелянт не надав доказів надання ним матеріальної допомоги на утримання дітей, його участі у додаткових витратах на дитину.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на дітей та розміру понесених додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача. Цього висновку суд дійшов при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта щодо необґрунтованості позивачкою розміру аліментів, їх завищеного розміру, завищеного розміру стягнутих з нього понесених позивачкою додаткових витрат є обґрунтованими. Розмір аліментів та понесених позивачкою додаткових витрат, які необхідно стягнути з відповідача, необхідно змінити.

Враховуючи вік дітей, матеріальне становище сторін, відсутність доказів про поганий стан здоров'я відповідача, про знаходження на його утриманні інших непрацездатних осіб, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по - 1 000,00 грн. на кожну дитину, на утримання дружини аліменти у розмірі - 1 000,00 грн.. При цьому колегія суддів критично відноситься до наданої апелянтом довідки Подільської об'єднаної державної податкової інспекції від 18.12.2017 р. (а. с. 64) про те, що відомості про суми виплачених доходів ОСОБА_5 та утримання податків за період з 01.01.2017 р. по 30.09.2017 р. в державному реєстрі відсутні, оскільки це не свідчить про не отримання відповідачем доходів взагалі, оскільки проживання вимагає від останнього проведення певних витрат.

Доводів щодо початку стягнення аліментів апеляційна скарга не містить.

Понесені позивачкою додаткові витрати на лікування дитини у розмірі - 9 532,40 грн., враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину, необхідно відшкодувати позивачці у сумі - 4 766,20 гр..

Враховуючи стан здоров'я сина ОСОБА_8, необхідність у посиленому харчуванні дитини, проведенні щомісячного медичного огляду, лікування, а також щоденні хвилювання позивачки за стан здоров'я дитини, транспортні витрати на відвідування медичних установ, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з батька додаткових витрат на сина ОСОБА_8 у розмірі - 1 000,00 грн. кожного місяця.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, тільки в частині визначення розміру аліментів та понесених додаткових витрат, які підлягають стягненню з нього.

Також колегія суддів приймає до уваги помилкове посилання суду першої інстанції на те, що при стягненні аліментів у твердій грошовій сумі їх розмір не повинен бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначений судом розмір вже перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі підлягає індексації (ст. 184 СК України). Тому вказане посилання необхідно виключити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України, чинного на час перегляду рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права призвело до помилкового визначення розміру аліментів та понесених додаткових витрат, які необхідно стягнути з відповідача, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5- задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 29 листопада 2017 року- змінити. Викласти абзаци другий, третій, четвертий, п'ятий, шостий резолютивної частини рішення в наступній редакції.

«Стягнути з ОСОБА_5 (НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 (НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі - 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., починаючи з - 01 липня 2017 року і до повноліття ОСОБА_9, тобто до - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_5 (НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 (НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі - 1 000 (одна тисяча) гр. 00 коп., починаючи з 01 липня 2017 року і до повноліття ОСОБА_13, тобто до - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_5 (НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 (НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі - 1 000 (одна тисяча) 00 коп., починаючи з 01 липня 2017 року і до повноліття ОСОБА_14, тобто до - ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_5 (НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 (НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) додаткові витрати фактично понесені на лікування та оздоровлення неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі - 4 766 (чотири тисячі сімсот шістдесят шість) грн. 20 коп., та додаткові витрати на його лікування у розмірі - 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, до досягненням ОСОБА_10 повноліття, тобто до - ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_5 (НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 (НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) аліменти на її утримання в розмірі - 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. до досягнення сином ОСОБА_10 трирічного віку».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 23 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова