ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/4163/16-ц

провадження № 22-ц/4809/547/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л., учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - ОСОБА_5,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2018 року у складі судді Голосеніної Т.В. і

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та просила стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 3150 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7

Позовна заява мотивована тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач та відповідач проживають окремо, дитина проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання ОСОБА_6, 03.05.ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 3150 грн., щомісячно, починаючи з 13 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач, як батько, проживає окремо від дитини зобов'язаний приймати участь в утриманні малолітньої доньки. Підстави для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину (ст.188 СК України) відсутні.

Відповідач працездатний, не працює. Інших осіб на утриманні не має.

Та обставина що відповідач офіційно не працює, не позбавляє його обов'язку утримувати дитину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2016 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7

Апеляційна скарга мотивована тим, що на дату ухвалення рішення суду був визначений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1944 грн.

Навіть цей рекомендований розмір може бути присуджений лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не врахував та не надав належної оцінки доводам відповідача стосовно неможливості сплачувати аліменти у розмірі, в якому просила позивач і стягнув аліменти у сумі, що перевищує рекомендований розмір аліментів.

Суд не врахував, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки на даний час не працює, має незадовільний стан здоров'я, з травня 2017 року проходе лікування у лікаря офтальмолога, був прооперований.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Позивач надала докази, що несе витрати на лікування та оздоровлення дитини, яка має хронічну хворобу зі шлунком, з 18.06.2017 по 30.06.2017 в розмірі 26321,90 грн. та з 18.06.2018 по 30.06.2018 в розмірі 25731,46 грн., що підтверджується довідками ЛДЦ ТОВ «Каскад» від 29.06.2018, а також, за червень 2018 року в розмірі 2622 грн., що підтверджується фіскальними чеками Пансіонату «Сонячна Долина».

Окрім цього, щоденні витрати на харчування (фіскальний чек «АТБ - Маркет» від 19.09.2018 на суму 101,00 грн.) та купівлю їй одягу на кожен сезон, що підтверджується товарними чеками з 2016 року по 2018 рік на суму 18962,00 грн.

Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач працездатний, не працює. Інших осіб на утриманні не має.

Надані відповідачем докази свідчать про те, що відповідач переніс захворювання на демодекоз, однак доказів того, що йому встановлена група інвалідності з даного захворювання або що дане захворювання потребує постійних матеріальних затрат не надав.

Та обставина що відповідач офіційно не працює, не позбавляє його обов'язку утримувати дитину.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача належить стягнути аліменти на користь позивача на утримання їхньої дитини, але з визначеним розміром аліментів апеляційний суд погодитися не може виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із завою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції в порушення вимог ст.182 СК України не врахував стан здоров'я та матеріальне становище відповідача.

Згідно довідки лікаря офтальмолога від 30.05.2018 та виписки із медичної карти від 31.05.2017 відповідач проходе лікування, був прооперований у очному травматологічному відділенні (а.с.61-62).

На даний час відповідач офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.63-66).

Доказів про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав матеріали справи не містять.

Позивачем не доведено витрати відповідача, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів підлягає зменшенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 13 грудня 2016 року і до досягнення повноліття дочки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7

При цьому суд враховує, що на час ухвалення судом першої інстанції рішення прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становив 1944 грн.

Неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідно п.п.1,4 ст.376 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2018 року в частині розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 року народження, РНОКПП - НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - 257321447, на утримання дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 13 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07.12.2018.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді С.М. Єгорова

О.Л. Карпенко