Справа № 583/695/18
08 червня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Сидоренка Р.В.,
за участю секретаря Зубатової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради, органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради про визнання неповнолітньої дитини такою, що втратила право користування кватирою,
28 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.11.2017 року ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування зазначеною квартирою, оскільки відповідач була зареєстрована за вказаною адресою в період незаконного володіння квартирою. Звернувшись до відділу з питань реєстрації Охтирської міської ради з питань зняття відповідача та її малолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення суду від 02.11.2017 року, позивачу було відмовлено в знятті з реєстрації ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що в рішенні суду не вказано, що неповнолітній втратив право користування квартирою разом зі своєю матір'ю. Неповнолітній ОСОБА_3 у вказаній квартирі не проживає, його речі відсутні. Позивач вважає, що мати неповнолітнього ОСОБА_2 не позбавлена батьківських прав, а отже згідно своїх батьківських обов'язків зобов'язана забезпечити дитину впорядкованими умовами для проживання, виховання, розвитку та зареєструвати місце проживання дитини. В зв'язку з чим просить усунути перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_1, визнавши неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, в письмовій заяві представник позивача просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, з яких вбачається, що судові повістки отримала мати відповідача ОСОБА_5 В подальшому судові повістки повернулися на адресу суду без вручення із зазначенням на конверті «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».
Представник відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просять справу розглядати без участі їхнього представника.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Сторони в судове засідання не з'явилися, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст.ст. 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2 ,4, 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Судом встановлено, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.11.2017 року по справі №583/1629/17, яке року набрало законної сили, визнано ОСОБА_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як вбачається із заочного рішення суду від 02.11.2017 року, квартира АДРЕСА_1 була приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та передана в спільну сумісну власність ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_9., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 02.02.1999 виконавчим комітетом Охтирської міської ради Сумської області.
Згідно свідоцтва про смерть, виданого 29.06.2016 Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7.
З рішення Апеляційного суду Сумської області від 10.12.2015 № 583/680/15-ц вбачається, що в межах виконавчого провадження 30.04.2014 були проведені прилюдні торги по продажу зазначеної квартири, переможцем яких став ОСОБА_7 За договором купівлі-продажу від 07.06.2014 року останній продав цю квартиру ОСОБА_5 Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2015 року, яке набрало законної сили, прилюдні торги, які відбулися 30.04.2014 року, з реалізації вказаної квартири, визнані недійсними, визнане недійсним свідоцтво про придбання ОСОБА_7 квартири.
Вищезазначеним рішенням Апеляційного суду Сумської області витребувана на користь ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з незаконного володіння ОСОБА_5 квартира АДРЕСА_1, з виключенням з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_5, усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_9. зазначеною квартирою шляхом позбавлення ОСОБА_5 права користування квартирою та виселення останньої з цієї квартири без надання іншого житлового приміщення.
При розгляді цивільної справи № 583/1318/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання недійсним договору іпотеки, ОСОБА_2 приймала участь як третя особа та в судовому засіданні пояснювала, що вона була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 разом з неповнолітнім сином-інвалідом з 11.06.2014 року, 29.08.2014 року вони знялися з реєстрації на період виїзду в м. Київ для лікування, а 03.11.2015 року знову зареєструвалися в цій квартирі, але вимушені проживати за іншою адресою, що підтверджується рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.07.2016 № 583/1318/16-ц, яке 04.10.2016 набрало законної сили.
Згідно відомостей відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 21.03.2018 року АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Частиною 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.
В силу ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків.
Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Неповнолітня дитина не є самостійним суб'єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.
Інтереси дитини даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітній ОСОБА_3 у спірній квартирі не мешкає. Залишення неповнолітнього зареєстрованим в спірній квартирі суперечило б ст.9 Конвенції про права дитини та ст. 160 СК України.
В зв'язку з чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати в сумі 705 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання:АДРЕСА_3) судові витрати в розмірі 705 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Р.В. Сидоренко