Єдиний унікальний номер 741/1635/17
Провадження № 2/741/122/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 19 червня 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретарів Матюхи В.В., Жирка О.В.,

позивача та його представника адвоката ОСОБА_1,

відповідача та її представника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року він визнаний батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 29 вересня 2015 року він (позивач) перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, 12 травня 2016 року у них народився син ОСОБА_8, який перебуває на його утриманні. ОСОБА_7 працює в ДНЗ № 22 та на даний час знаходиться у відпустці по догляду за сином ОСОБА_9 до досягнення ним трьох років. Він (позивач) доглядає за своїми непрацездатними батьками: ОСОБА_10, який є інвалідом І групи загального захворювання, та ОСОБА_11, яка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Його (позивача) заробітна плата за останні 6 місяців перед зверненням до суду з цим позовом становить 6 902,43 грн.

ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, просили задовольнити, пояснили, що у звязку із змінами матеріального та сімейного стану позивача, він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, а тому є підстави для зменшення розміру аліментів.

У судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали у повному обсязі, подали письмові заперечення та надали суду пояснення, суть яких зводиться до того, що підстав для зменшення розміру аліментів немає, після ухвалення 12 липня 2016 року Носівським районним судом Чернігівської області рішення про стягнення аліментів у позивача не відбулося будь-яких змін матеріального чи сімейного стану, а також змін його стану здоровя. Обставини щодо перебування позивача у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, наявності на його утриманні сина ОСОБА_9, знаходження ОСОБА_7 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років на час ухвалення рішення існували та були враховані судом. Позивачем не надано доказів того, що він доглядає за батьками, які мають власний дохід, отримують пенсію. Відповідно до довідки, яка знаходиться у матеріалах справи, позивач не проживає разом із своїми батьками. Рішенням ЛКК встановлено, що за станом здоровя дочка ОСОБА_6 потребує домашнього догляду та значних матеріальних витрат на лікування, у звязку з чим вона (відповідач) перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 4,5 років. Зменшення розміру аліментів не забезпечуватиме гармонійного розвитку дитини.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано батьком ОСОБА_5, 17 травня 2014 року;

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця, починаючи з 16 вересня 2015 року і до її повноліття.

Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України, ст. 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 29 вересня 2015 року. 12 травня 2016 року у них народився син ОСОБА_9. ОСОБА_7 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років починаючи з 6 липня 2016 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-8).

З матеріалів справи (а.с. 3; 10; 11) вбачається, що з 31 травня 2011 року батько позивача ОСОБА_10 є інвалідом І групи загального захворювання безстроково. Мати позивача ОСОБА_11 є інвалідом ІІІ групи з 3 липня 2003 року.

Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві обставини щодо зміни його матеріального та сімейного стану існували на час ухвалення 12 липня 2016 року рішення Носівським районним судом Чернігівської області у справі № 741/1293/15 (провадження № 2/741/27/16) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували те, що після 12 липня 2016 року у нього відбулися зміни матеріального або сімейного стану, погіршення його здоров'я.

Суд вважає, що розмір стягуваних з позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 не є завищеним.

Проаналізувавши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні законні підстави для задоволення позову, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Доводи позивача фактично зводяться до його незгоди з мотивами рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року, яке ним не оскаржувалося та набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 12, 81, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв