Справа № 729/1183/17 Провадження № 22-ц/795/639/2018 Головуючий у I інстанції - Кузюра В. О. Доповідач - Шарапова О. Л.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді: Шарапової О.Л.

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

секретар: Кривопиша Я.О.

позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

Оскаржується рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року, суддя Кузюра В.О., повний текст складений 06 березня 2018 року, м.Бобровиця.

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 51 846 грн. 85 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 квітня 2011 року між банківською установою та відповідачкою був укладений кредитний договір на суму 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка належним чином зобов'язань за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 30 вересня 2017 року виникла заборгованість в сумі 51 846 грн. 85 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 4493 грн. 38 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 41208 грн. 38 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3200 грн., а також штрафи : 500 грн. - фіксована частина, 2445 грн. 09 коп. -процентна складова.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідачки на користь банківської установи заборгованість за кредитним договором в сумі 4493 грн. 38 коп. та у відшкодування судових витрат 320 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та неустойки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що відповідач не заперечував факт користування карткою до грудня 2014 року, а її посилання на те, що картка з початку лютого 2015 року була заблокована, жодним чином не впливає на обов'язок по сплаті чергових платежів, адже ніщо не заважало відповідачу отримати нову картку або здійснювати погашення кредиту безпосередньо через каси відділень банку, перераховуючи кошти на картковий рахунок. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що строк дії кредитної картки закінчувався у березні 2015 року, останній платіж клієнтом проведено 21 грудня 2014 року у розмірі 250 грн., а з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 25 жовтня 2017 року, тобто строк позовної давності не пропущений.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що платіжна картка була заблокована позивачем за її заявою, тому вона була позбавлена можливості повернути борг в сумі 4493.38 грн.; стягнення пені та штрафу є подвійною відповідальністю за одне й те саме порушення; сплив позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що між банківською установою та ОСОБА_2 01 квітня 2011 року був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Пам»яткою клієнта та Тарифами Банку складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг держатель картки надає згоду банківській установі на зміну у будь-який час кредитного ліміту ( збільшення чи зменшення).

З 25 грудня 2014 року кредитний ліміт по платіжній картці відповідачки був встановлений у розмірі 4 493.38 грн. ( а.. 5).

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг банк має право змінювати проценти за користування кредитними коштами, про що зобов»язаний не пізніше ніж за сім днів повідомити позичальника у виписці по картковому рахунку. У разі якщо позичальник протягом семи днів не висловить незгоду про зміну розміру процентів, вважається, що позичальник прийняв нові умови договору.

Відповідно до п. 1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов»язаний отримувати дані про стан карткового рахунку та по операціях по цьому рахунку.

Розмір процентів за користування кредитними коштами неодноразово змінювався і з 01 квітня 2015 року встановлений у розмірі 43.2% річних ( а.с. 5). Матеріали справи не містять даних про те, що позичальник не погоджувався з новим розміром процентів за користування кредитними коштами, про що належним чином повідомляв банківську установу.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач належним чином зобов'язань не виконувала.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, станом на 30 вересня 2017 року ОСОБА_2 має заборгованість 51 846 грн. 85 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4493 грн. 38 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 41208 грн. 38 коп., заборгованості за пенею - 3200 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2445 грн. 09 коп.

В ході розгляду справи судом першої інстанції відповідачкою було заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що строк дії картки закінчився 21 грудня 2014 року, а 19 лютого 2015 року картка відповідачки була заблокована, заблокована вона і станом на 18 січня 2018 року, отже клієнт понад три роки не користується карткою та коштами банку, тому стягненню підлягає заборгованість станом на 30 вересня 2017 в сумі 4493 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом, а проценти сплачуються за користування чужими коштами; по вимогам про стягнення неустойки позовна давність становить один рік, а тому у задоволенні цих вимог слід відмовити.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії платіжної картки , виданої відповідачці, становив березень 2015 року ( а.с. 90).

Останній платіж по платіжній картці на суму 250 грн. був проведений відповідачкою 21 грудня 2014 року ( а.с. 58).

19 лютого 2015 року платіжна картка, видана відповідачці, за заявою останньої була заблокована банківською установою ( а.с. 51).

Станом на 19 лютого 2015 року заборгованість відповідачки перед банківською установою за тілом кредиту становила 4493.38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості , наданим позивачем, випискою по рахунку та не оспорювалось відповідачкою в ході розгляду справи.

В період з 19 лютого 2015 року по 30 вересня 2017 року відповідачкою заборгованість за кредитним договором погашена не була, тобто банківська установа мала право нараховувати проценти за період користування кредитними коштами.

В ході розгляду справи відповідачкою заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності. З позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 25 жовтня 2017 року ( а.с. 39)

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що банківською установою не пропущений строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитними коштами за період з 25 жовтня 2014 року по 30 вересня 2017 року та штрафу.

Як вбачається з розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», за період з 25 жовтня 2014 року по 30 вересня 2017 року заборгованість за процентами становить 40 651.26 грн. ( 41 208.38 грн. - 557.12 грн.).

Проте, з даним розрахунком не в повній мірі погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, проценти на поточну заборгованість за період з жовтня 2014 року по вересень 2017 року становлять 9 426 грн.

Апеляційний суд не погоджується з розрахунком процентів на прострочену заборгованість ( прострочена заборгованість в сумі 106 грн. 99 коп.), оскільки нарахування проводиться не лише на прострочений кредит, а й на прострочені проценти, що не оспорювалось в ході апеляційного розгляду справи. Таке нарахування процентів протирічить приписам ст.. 1048 ЦК України, оскільки проценти мають нараховуватися на суму наданого кредиту.

Оскільки позивачем не наданий належний розрахунок процентів на прострочений кредит, апеляційний суд знаходить, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по тілу кредиту в сумі 4 493.38 грн., заборгованість по процентам на поточну заборгованість в сумі 9 426 грн., які підтверджені належними розрахунками.

З відповідачки на користь банківської установи , з урахуванням умов укладеного договору, також слід стягнути штраф в сумі 500 грн. ( фіксована складова) та 695.97 грн. ( процентна складова). 4 493.38 грн. + 9426 грн. = 13 919.38 грн. 13 919.38 грн. Х 5%= 695.97 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені слід відмовити, оскільки за порушення строків оплати за кредитним договором нараховані як пеня, так і штраф , а стягнення з позичальника і штрафу, і пені є притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне є те саме порушення.

З урахуванням приписів ст.. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути у відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції 466 грн. 46 коп. ( 51 846.85 грн./1600 грн. = 15 115.35 грн.( 4493.38 грн.+ 9426 грн.+ 500 грн. + 695.97 грн.)/Х. Х= 466.46 грн.).

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з відповідачки на користь позивача слід стягнути у відшкодування судових витрат, пов»язаних з апеляційним розглядом справи, 538 грн. 35 коп. ( 47 353.47грн.( 51 846.85 грн. - 4493.38 грн.)/2400 грн. = 10 621.97 грн. ( 9426 грн. + 500 грн. + 695.97 грн.)/Х. Х= 538.35 грн.).

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року - змінити, збільшивши суму заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», до 15 115 грн. 35 коп. та збільшивши суму судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у відшкодування судових витрат, до 466 грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ( 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) у відшкодування судових витрат, пов»язаних з апеляційним розглядом справи, 538 грн. 35 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 20 червня 2018 року.

Головуючий:Судді: