17.05.2018 Справа № 756/6232/18
Ун. №756/6232/18
Пр. №2-з/756/105/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Оболонський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

До відкриття провадження у справі ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову. У своїй заяві позивач вказує, що у неї є побоювання щодо намірів ОСОБА_2 реалізувати належне йому майно та емігрувати з країни.

Таким чином, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, прийнятого судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 в даній справі, позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно відповідача та заборонити йому виїзд за кордон до розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, у порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом.

У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вид забезпечення позову має бути співмірним позовним вимогам. Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 працює на посаді начальника відділу доставки на підприємстві «Інта», має у приватній власності автомобілі та нерухоме майно.

Заява позивача про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях та необґрунтованих «побоюваннях» про неможливість реального виконання рішення суду, більше того ініційовані позивачем види забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а також суперечать змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, більше того коли мова йде про можливість стягнення коштів на у тримання дитини із доходів відповідача, які останній отримує від використання майна у своїй діяльності.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук