Справа № 2п-5853/10
Провадження № 22-ц/4806/972/18
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

27 листопада 2018 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Куштан Б.П., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Шпуганича Василя Петровича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2010 року за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Апеляційна скарга, подана адвокатом Шпуганичем В.П. в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2010 р., не відповідає вимогам процесуального закону щодо строку оскарження рішення суду першої інстанції (ч.1 ст.294 ЦПК України у редакції, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення).

До апеляційної скарги стороною відповідача подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Адвокат Шпуганич В.П. в інтересах ОСОБА_2 просить визнати причини пропуску ОСОБА_2 строків на апеляційне оскарження поважними та поновити останній процесуальний строк на оскарження у апеляційному порядку рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2010 р.

На обґрунтування указаної заяви сторона відповідача наводить такі доводи:

-представник відповідача ОСОБА_4 приймав участь у судовому засіданні, під час якого було ухвалено судове рішення, однак згідно з довіреністю від 18 липня 2005 р. строк її дії закінчився ще у 2008 р., тобто станом на момент ухвалення судового рішення у ОСОБА_4 не було повноважень на здійснення представництва ОСОБА_2;

-відповідач не отримувала копію судового рішення, а матеріали справи не містять відомостей про повідомлення сторін про час та місце розгляду справи;

-ОСОБА_2 проживає у Федеративній республіці Німеччина - у м. Пассау.

Однак, ці доводи не можуть бути взяті до уваги як непереконливі та суперечні матеріалам справи.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.09.2010 р. позов задоволено: кредитний договір № 0069/08/26-СL від 07.02.2008 р., укладений між акціонерним комерційним банком «Форум» (змінено назву на публічне акціонерне товариство «Форум») в особі начальника відділу індивідуального бізнесу Ужгородської філії та ОСОБА_2, розірвано; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користьпублічного акціонерного товариства «Форум» в особі Ужгородської філії заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 391039.14 грн., а також понесені позивачем витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн. і державне мито в розмірі 1700 грн. (а.с.43-44).

ОСОБА_4 був присутній у судовому засіданні 20.09.2010 р., допущений судом першої інстанції як представник ОСОБА_2, давав пояснення в інтересах останньої і визнав позов повністю (а.с.40-43).

Повістка про виклик ОСОБА_2 на вказане судове засідання направлялася їй на адресу, зазначену в позовній заяві (м. Ужгород, вул. Швабська, 51) (а.с.37), однак відомостей про отримання нею цієї повістки в матеріалах справи немає.

Разом із тим, за приписами ст. 74 ЦПК України (в редакції станом до 15.12. 2017 р.) вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Сторона відповідача в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (представника за довіреністю) указане рішення суду першої інстанції не оскаржувала.

Довід представника відповідача, про те, що остання проживає у Федеративній республіці Німеччина (м. Пассау), не має ніякого значення для вирішення питання про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки, по-перше: із матеріалів справи не видно, що відповідач саме на час ухвалення судового рішення проживала не в Україні, по-друге: у силу вимог ст.77 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу та вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

ОСОБА_2 про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження суд не повідомляла, а відтак довід сторони відповідача про проживання ОСОБА_2 у Федеративній республіці Німеччина (м. Пассау) не заслуговує на увагу як суперечний обставинам справи та нормам процесуального права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13).

Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Із огляду на практику Європейського суду з прав людини (а саме: рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява N 3236/03) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається указувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають уживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на те, що після ухвалення судового рішення пройшло понад 8 років, ОСОБА_2 була зобов'язана вчиняти хоч якісь дії задля ознайомлення із рішенням суду і можливістю звернутися до суду раніше.

За змістом ст.ст. 27, 31 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення) особи, які беруть участь у справі наділені не лише процесуальними правами, вони зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з ч.ч.2,3,4 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, у порядку встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За наведених обставин причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2010 р., указані адвокатом Шпуганичем В.П. в інтересах ОСОБА_2 у клопотанні про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення, належить визнати неповажними та запропонувати вказати інші підстави для поновлення строку на оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2010 р

Якщо вказані заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, про що належить повідомити заявника та надати йому строк протягом десяти днів із дня вручення копії цієї ухвали для подачі заяви із зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 185,354,357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Шпуганича Василя Петровича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2010 року за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно кредитної заборгованості залишити без руху, про що повідомити заявника та надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення копії цієї ухвали.

2.Роз'яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали в установлений строк йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя: Куштан Б.П.