Справа № 206/5394/17
Провадження № 2/206/663/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря Мороза К.Т.

представника позивача Сидоренко О.О.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову представником позивача було зазначено наступне. Відповідно до укладеного 17.07.2006 договору (заява б/н), відповідач отримала кредит у розмірі 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а саме повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 17.09.2017 має заборгованість у розмірі 20636,68 грн., яка складається з наступного: 939, 53 грн. - тіло кредиту; 7560,32 грн. - відсотки за користування кредитом; 10677,94 грн. - пеня; штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і 958,89 грн. (процентна складова). Вказані суми ПАТ КБ ПРИВАТБАНК просить стягнути з відповідача на свою користь.

Заперечуючи проти задоволення позову представник відповідача зазначив, що позивачем на вимогу суду не надано оригіналу заяви, тобто договору за яким представник позивача просить стягнути заборгованість з відповідача, в матеріалах справи наявна лише копія, більш того, у позовній заяві наявна помилка де вказано підписання заяви 17.07.2006, в той час як згідно копії заяви, остання підписана 18.08.2006. Представник відповідача, також, просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності, оскільки як вбачається з виписки, відповідач здійснив останній платіж 21.09.2011, тоді як позов до суду було подано 09.10.2017.

Позивач під час судового розгляду підтримала свого представника, при цьому пояснила, що кредитні кошти від позивача отримувала, користувалась та частково повертала, з розміром заборгованості не згодна.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

13.03.2018 заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2017 у цивільній справі № 206/5394/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було скасовано, справу призначено до розгляду.

21.05.2018 ухвалою суду, за клопотанням представника відповідача у позивача було витребувано оригінали документів.

Під час розгляду справи судом розглянуто клопотання/заяви, заслухано пояснення та заперечення сторін та їх представників, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

31.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, тобто відповідач,підписала заяву № б/н від 18.08.2006, згідно якої отримала кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 11).

В ході судового розгляду судом було встановлено, що відповідач отримала кредит з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 182).

Судом, також, встановлено, що умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них у судовому засіданні не заперечувала.

Тобто, даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України.

В той же час, станом на 17.09.2017 відповідач в зв'язку із порушенням умов зазначено вище договору, має заборгованість у розмірі 20636,68 грн., яка складається з наступного: 939, 53 грн. - тіло кредиту; 7560,32 грн. - відсотки за користування кредитом; 10677,94 грн. - пеня; штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і 958,89 грн. (процентна складова) (а.с.9-10).

Згідно довідки про дію кредитних карток клієнта ОСОБА_2, строк дії кредитної картки спливає 11/19 (а.с. 182).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ ПриватБанк в частині стягнення з відповідача основного боргу (тіло кредиту) - 939,53 грн., заборгованості за відсотками -7560,32 грн. та пені - 10677,94 грн. є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

У той же час суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 958,89 грн. (процентна складова), оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 по цивільній справі № 6-2003-цс15, яка є обов'язковою для всіх судів України.

Щодо можливості застосування у даному конкретному випадку строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг", які є складовою договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй поставі № 6-14 цс 14 від 19.03.2014. Таким чином, виходячи із обставин встановлених судом, суд вважає, що звернення позивача до суду 09.10.2017 було здійснено у межах строку позовної давності, оскільки строк дії картки було встановлено до 11/19, а відтак підстави для застосування строку позовної давності до вимог позивача відсутні.

Що ж до наявності розбіжностей у позовній заяві та додатків до неї, а саме в датах підписання заяви про видачу кредиту, а також, не надання оригіналу такої заяви, суд враховує вказані обставини, однак, дані обставини не можуть слугувати підставою для відмови позивачу у позові, оскільки як зазначила позивач, остання дійсно брала у позивача кошти в кредит, дійсно у зв'язку із неможливістю сплати коштів за кредитом, допустила заборгованість, з розміром якої вона не була згодна. Таким чином, відповідач порушила свій обов'язок щодо повернення кредитних коштів. Жодного контррозрахунку зі сторони відповідача надано не було як і доказів, що свідчили б про те, що наданий представником позивача розрахунок зроблено невірно.

Таким чином, позов ПАТ КБ ПриватБанк підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 192, 256, 257, 258, 253, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 263, 264, 265, п. 15, п. п. 15.5 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 19177,79 грн., яка складається з: 939,53 грн. - тіло кредиту, 7560,32 грн. - відсотки за користування кредитом, 10677,94 грн. - пеня.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.08.2018.

Головуючий суддя К.С. Маштак