Справа № 346/3202/18
Провадження № 2/346/1688/18
08 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,
секретаря Матушевської Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житлом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в котрому зазначила, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_2 від 17.10.2002 року. В даній квартирі зареєстрована, однак не проживає її внучка, відповідач по справі, ОСОБА_2, що підтверджується довідкою про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №97 від 09.06.2018 року. Вказує, що в 2006 році ОСОБА_2 добровільно виїхала за кордон і в Україну не поверталася, її місце проживання їй невідоме. В даний час бажає оформити відповідну субсидію на комунальні послуги, однак, через ркеєстрацію останньої має певні труднощі. Зазначає, що відповідач більше 10 років не проживає в її квартирі, не сплачує комунальні платежі, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті, особистих речей відповідача в її квартирі немає. Оскільки відповідач без поважних причин відсутня по місцю реєстрації більше 10 років то вона втрачає право користування цим житлом. Просить суд позов задовільнити та визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловм в АДРЕСА_1
Позивач ОСОБА_1 попередньо у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення, що повністю відповідають фактичним даним зазначеним у позовній заяві.
В судове засідання позивач не з»явилась, подала заяву в якій просила справу заслухати в її відсутності та позов задовільнити.
Відповідач в судове засідання не з явилась без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлена шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні.
У відповідності до ст.325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна.
У відповідності до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право.
У пункті 39 ППВССУ від 07 лютого 2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1 статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК, тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 17.10.2002 року. (а.с.9).
У вказаній квартирі зареєстрована онука позивача: ОСОБА_2, що підтверджується довідкою про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №97 від 09.06.2018 року (а.с.10).
Однак, відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному житловому приміщенні з 2006 року, що підтверджується Актом обстеження житлових умов заявника від 9 червня 2018 року (а.с. 11).
Отже, в спірній квартирі на даний час зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка з 2006 року в квартирі не проживає, не бере будь-якої участі в утриманні житла, не дбає про його схоронність, не сплачує комунальних послуг.
Факт не проживання відповідача в спірній квартирі АДРЕСА_1 підтвердив в судовому засіданні свідок сусідка позивача ОСОБА_3, яка зазначила, що відповідач не проживає у вищезгаданому житлі більше 10 років, її особистих речей в даній квартирі не має, та свідок ОСОБА_4, сусідка позивача, яка ствердила, що вона проживає у будинку близько 10 років, ніколи внучки позивача не бачила та особистих речей відповідача ОСОБА_2 в квартирі позивача немає.
Згідно заяви ОСОБА_5, який є співвласником квартири АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 протягом останніх дванадцяти років не проживає у вказаній квартирі, комунальні платежі не сплачує, квартирою не цікавиться, в утриманні житла участі не бере. В телефонній розмові три роки тому відповідач повідомила, що проживає в Італії, перебуває в цивільному шлюбі з громадянином Італії та немає наміру повертатися в Україну.
Наявність зареєстрованого відповідача у вищезгаданому спірному житлі позивача, не дає останній належним чином користуватись, володіти та розпоряджатись цим житлом.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.48 закону «Про власність»).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст ст.16, 386, 391 ЦК України.
Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити та визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом за адресою АДРЕСА_1
На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст., 247, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання:
ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1;
ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1.
Суддя Беркещук Б. Б.