"20" червня 2018 р.
Справа № 489/6087/17
Провадження №2/489/925/18
УХВАЛА

про закриття провадження по справі

20 червня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2,

за участю: позивача ОСОБА_3, представника позивача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 19.04.2017 р. Позивачка вказує, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті її бабусі. На даний час не може оформити свої спадкові права на житловий будинок, в звязку із тим, пропустила строк для подачі заяви на прийняття спадщини.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову, у звязку з тим, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, тому вказаний позов є безпідставним.

Представником позивача було надано відповідь на відзив, з запереченнями проти доводів відповідача. Вважає, що позивач фактично вступила у володіння спадковим майном, а пропуск строку для прийняття спадщини не можна вважати поважним, оскільки відбувся внаслідок незнання закону позивачем.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

19 квітня 2017 року померла бабуся позивача, ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.04.2017 р., серії І-ФП № 256832 (а.с. 8).

27 листопада 2001 року ОСОБА_5, складено заповіт, який посвідчено державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, яка заповідала належний їй на праві власності житловий будинок № 13 по провулку 2 Бульварному в місті Миколаєві Рудаковій ОСОБА_8.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказала про неможливість позасудового врегулювання спору через наявність відмови у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в нею пропущений шестимісячний строк, встановлений законом на прийняття спадщини, та причина пропуску такого строку не є поважною. Також зазначала, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння спадковим майном.

У звязку із наміром прийняти спадщину позивачка звернулася 07 грудня 2017 року з заявою до другої Миколаївської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 19.04.2017 р. Однак, державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 надано розяснення чинного законодавства з посиланням на с. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини з 19.04.2017 по 19.10.2017 рр. (а.с.10).

Однак, з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини ОСОБА_3, або з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту прийняття спадщини позивач до суду не зверталась.

У відповідності до приписів статті 55 Конституції України як Основного Закону держави, статей 4, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За загальним правилом Конституції України, визначеним в статті 6, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно, Ленінський районний суд Миколаївської області є органом державної влади, який належить до судової гілки влади України. В свою чергу, статтею 19 Конституції визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Системою органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, з метою надання їм юридичної вірогідності, у відповідності до статті 1 Закону України «Про нотаріат», є нотаріат в Україні.

Виходячи з системного аналізу норм законів України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про нотаріат», суд приходить до висновку, що він не наділений правом підміняти органи нотаріату в оформленні спадкових прав у разі відсутності порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Як розяснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням того, що предмет спору за своєю суттю є матеріально-правовою вимогою позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення, суд приходить до висновку про відсутність предмета спору у цій справі, що є підставою для закриття провадження у справі.

Разом з цим, суд вважає за необхідне розяснити позивачу її право звернення до суду, з урахуванням правил предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) або з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту прийняття спадщини, або з позовною заявою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.

Крім цього, позивач має право звернутися до суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору в розмірі 640,00 грн. на підставі пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 255, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом закрити, у звязку з відсутністю предмету спору.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «20» червня 2018 року.