Провадження № 4-с/522/109/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянув розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 справу за скаргою ОСОБА_2, субєкт оскарження Головний державний виконавець Савранського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування висновку, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржниця звернулась до суду зі скаргою про визнання незаконним та скасування висновку, в котрій просила визнати незаконним та скасувати висновок про вартість майна від 14.03.2018 року (оцінювач ОСОБА_3В.), яким визначено вартість належного боржнику майна Huyndai Sonata, р/н НОМЕР_1, 2014 р. в., виконаного у межах ВП № 55096650 у Савранському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, де вартість автомобілю зазначено у розмірі 290160 гривень, що за курсом на день оцінки 14.03.2018 року 1:25,91 за 1 дол. США.

Скаржниця в судове засідання не зявилась, надала заяву в котрій скаргу підтримала, просила задовольнити її у повному обсязі.

Представник субєкта оскарження в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи сповіщався належним чином, про неможливість прибуття у судове засідання не повідомив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до думки про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2, субєкт оскарження Головний державний виконавець Савранського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування висновку.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року було стягнуто на користь скаржниці грошові кошти, та підставі цього рішення видано виконавчий лист № 522/17845/15-ц від 06.03.2017 року.

Спрямовано виконавчий лист № 522/17845/15-ц до Савранського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області за місцем реєстрації боржника ОСОБА_4.

24.11.2017 року було відкрито виконавче провадження ВП № 55242458. Постановою від 27.11.2017 року було обєднано у зведене провадження ВП № 55242458 та ВП № 55096650 у зведене провадження ВП № 56035531.

Згідно із висновком від 14.03.2018 року визначено вартість належного боржнику майна Huyndai Sonata, р/н НОМЕР_1, 2014 р. в., виконаного у межах ВП № 55096650, де зазначено вартість автомобілю 290160 гривень, за курсом на день оцінки 14.03.2018 року 1:25,91 за 1 дол. США.

Проте скаржниця посилається на те, що у дійсності ринкова вартість такого класу автомобілю коливається від 16000 до 18000 дол. США.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про ату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ст.ст. 3, 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Згідно із пунктом 8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/59 від 02.04.2012 року, для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

Отже, за твердженнями скаржника за таких обставин існують підстави для визнання протиправним та скасування Висновку про вартість об'єкту оцінювання, зазначеному у Звіті про оцінку майна.

Відповідно ст.ст. 3, 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушенні права чи свободи.

Як вбачається зі змісту ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.15 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Крім того ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядку ст. ст. 447, 448, 449, 450 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити забезпечення скарги шляхом заборони вчиняти будь-які дії, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2, субєкт оскарження Головний державний виконавець Савранського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування висновку, оскільки вона є необґрунтованою в частині порушення прав скаржника, які підлягають захисту на момент розгляду скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 260-261, 448-449 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2, субєкт оскарження Головний державний виконавець Савранського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування висновку залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста ОСОБА_1 протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.І. Загороднюк

02.08.2018