Справа № 442/8157/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/6571/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Жукровської Х.І.,

за участю: представника відповідача (апелянта) ТзОВ «Маслоленд» - Мартиневича Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача учасник ТзОВ «Маслоленд» ОСОБА_6 про стягнення коштів за договором позики,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» про стягнення коштів за договором позики.

В обґрунтування позову зазначила, що 20.11.2014 року, вона позичила Товариству з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» в особі ОСОБА_6 кошти в розмірі 100000.00 (сто тисяч) доларів США. На підтвердження отриманих коштів Товариством з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» в особі ОСОБА_6 було дано розписку. Позичені кошти відповідачу мались залишитись безповоротно, а лише при умові виконання своїх зобов'язань відповідачем, а саме: відповідач зобов'язувався продати їй 27% корпоративних прав ТзОВ «Маслоленд» та включити її в число співзасновників. Вище вказані дії відповідач зобов'язувався вчинити до 29.11.2014 року. У разі невиконання в повному обсязі своїх зобов'язань відповідач зобов'язувався повернути позичені кошти. Відповідач виконав лише одну із частин, а саме: 05.12.2014 року уклав з нею продаж корпоративних прав ТзОВ «Маслоленд», а включити її в число співзасновників ТзОВ не здійснив по даний час. Оскільки на протязі більше одного року відповідач так і не включив її в число співзасновників ТзОВ «Маслоленд», а їй на даний час таке питання як включення її в число співзасновників Товариства є вже не актуальне, так як цього вже не бажає, а тому 09.12.2015 року нею було скеровано відповідачу рекомендованого цінного листа з описом вкладення про повернення їй сто тисяч доларів США, які були позичені відповідачу 20.11.2014 року. Таким чином вважає, що відповідач своїми діями, що виявилися у невиконанні взятих на себе зобов'язань порушив її права, а тому просить стягнути з ТзОВ «Маслоленд» на її користь 100 000 00 ( сто тисяч ) доларів США, що по курсу НБУ станом на 14.12.2015 року становить 2 386 009. 40 гривень та судові витрати.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженої відповідальності «Маслоленд», в особі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суму позики в розмірі 100000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 14.12.2015 року становить 2386009,40 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 серпня 2016 року Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» - задоволено.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 6699 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 12 квітня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 7 червня 2016 року, рішення апеляційного суду Львівської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» (, зареєстрованого 18.09.2012 року, № запису про державну реєстрацію 1 00 1913) на користь ОСОБА_4 суму позики в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США, що по курсу Національного Банку України станом на 13.11.2015 року становить 2 607 960,40 гривень (два мільйони шістсот сім тисяч дев'ятсот шістдесять гривень і 00 копійок).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» на користь ОСОБА_4 сплачений останньою при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 6 090 грн.

Дане рішення оскаржив відповідач ТзОВ «Маслоленд».

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним прийнятим з порушенням норми матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що при ухваленні рішення судом не враховано вказівок Верховного суду України (постанова ВСУ від 12 квітня 2017 року у справі № 442/8157/15-ц), зокрема, щодо дослідження первинних бухгалтерських документів ТзОВ «Маслоленд». Також, судом не надано належної правової оцінки бухгалтерської документації ТзОВ «Маслоленд». Зокрема, не надано правової оцінки факту, що кошти отримані за розпискою фізичною особою ОСОБА_6 не надходили Товариству та не використовувались ним на власні потреби. Зазначає, також, що судом першої інстанції не обґрунтовано жодними належними та допустимими доказами факт, начебто, уповноваження ОСОБА_7 діяти від імені Товариства. Крім того, зазначає, що третя особа не перебувала в трудових відносинах з Товариством, не була керівником чи підписантом на ім'я ОСОБА_6 не видавалась від імені Товариства довіреність на укладення вищезгаданого правочину не приймалось відповідне рішення Учасника на вчинення від імені ТзОВ «Маслоленд» відповідних дій. Не з'ясувавши наведених вище обставин, суд безпідставно визнав встановленим ту обставину, що саме відповідач був стороною правочину. Також суд на взяв до уваги заперечення представників ТзОВ «Маслоленд» та пояснення третьої особи. Крім того звертає увагу, на те, що суд першої інстанції не врахував того, що розписка від 20 листопада 2014 року за своєю правовою природою є попереднім договором відносно Договору купівлі-продажу 27 відсотків корпоративних прав ТзОВ «Маслоленд» від 05 грудня 2014 року, оскільки ОСОБА_6 (як фізична особа) був власником корпоративних прав на ТзОВ «Маслоленд» (станом на 20 листопада 2014 року та 05 грудня 2014 року), то лишень він (як фізична особа) міг укладати правочини щодо належного йому майна. Отже, оскільки ТзОВ «Маслоленд» не було учасником правочину та не отримувало від позивача жодних коштів, що підтверджується наявними бухгалтерськими документами, то позовні вимоги до Товариства є безпідставними та необгрунтованими. Відтак вважає, що суд фактично позбавив відповідача права на об'єктивний, неупереджений та всебічний розгляд справи, оскільки порушив вищенаведені принципи цивільного судочинства. Враховуючи вищенаведене просить суд скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року у справі № 442/8157/15-ц та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ТзОВ «Маслоленд», третя особа: ОСОБА_6 про стягнення коштів за договором позики - відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТзОВ «Маслоленд» Мартиневича Ю.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_5 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд виходив з того, що між останньою та ТзОВ "Маслоленд" шляхом написання ТзОВ «Маслоленд» розписки в особі ОСОБА_6, укладено договір позики і в зв'язку з невиконанням умов договору позики ТзОВ "Маслоленд" допущено порушення прав позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 2 ст.367 ЦПК України передбачено,що суд апеляційної інстанції досліджує докази,що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року у справі № 442/8157/15-ц позов ОСОБА_4 до ТзОВ «Маслоленд», третя особа: ОСОБА_6 про стягнення коштів за договором позики задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» (код ЄДРПОУ-38345279, зареєстрованого 18 вересня 2012 року, № запису про державну реєстрацію 1 00 1913) на користь ОСОБА_4 суму позики в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США, що по курсу Національного Банку України станом на 13 листопада 2015 року становить 2 607 960,40 гривень (два мільйони шістсот сім тисяч дев'ятсот шістдесят гривень і 00 копійок). Стягнуто сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 6 090 гривень.

При ухвалені оскаржуваного рішення суд дійшов висновку, що 20 листопада 2014 року ОСОБА_4 позичила Товариству з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» кошти в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) доларів США. На підтвердження отриманих коштів третьою особою, ОСОБА_6, було видано розписку. Вказані кошти відповідачу надавались безповоротно за умови виконання ним своїх зобов'язань, а саме: відповідач зобов'язувався продати їй 27% корпоративних прав ТзОВ «Маслоленд» та включити її в число співзасновників.

Ці умови відповідач зобов'язувався вчинити до 29 листопада 2014 року. У разі невиконання цих умов відповідач зобов'язувався повернути позичені кошти. Оскільки Відповідач не виконав своїх зобов'язань, то 09 грудня 2015 року позивачкою було скеровано відповідачу листа про повернення їй 100000 доларів США. Відповідно, відповідач своїми діями, що виявилися у невиконанні взятих на себе зобов'язань порушив права позивача.

Однак, при цьому судом не враховано вказівок Верховного суду України (постанова ВСУ від 12 квітня 2017 року у справі № 442/8157/15-ц), зокрема, щодо дослідження первинних бухгалтерських документів ТзОВ «Маслоленд». Не надано належної правової оцінки бухгалтерської документації ТзОВ «Маслоленд». Зокрема, не надано правової оцінки факту, що кошти отримані за розпискою фізичною особою ОСОБА_6 не надходили Товариству та не використовувались ним на власні потреби.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики в строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом першої інстанції не обґрунтовано жодними належними та допустимими доказами факт, уповноваження ОСОБА_7 діяти від імені Товариства.

Встановлено, що третя особа ОСОБА_7 не перебував в трудових відносинах з Товариством, не був керівником чи підписантом. На ім'я ОСОБА_6 не видавалась від імені Товариства довіреність на укладення вищезгаданого правочину. Не приймалось відповідне рішення Учасника на вчинення від імені ТзОВ «Маслоленд» відповідних дій.

Частина 1 статті 96 ЦК України передбачає, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Частина 3 цієї ж статті зазначає, що учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 1 учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Частина 1 статті 53 Закону України «Про господарські товариства» передбачає, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право

продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у

статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Враховуючи вищенаведені норми, а також загальні положення Цивільного кодексу України щодо правочинів (ст.ст. 202, 203) та зобов'язань (ст.ст. 526, 527) суд приходить до висновку, що розписка від 20 листопада 2014 року за своєю правовою природою є попереднім договором відносно Договору купівлі-продажу 27 відсотків корпоративних прав ТзОВ «Маслоленд» від 05 грудня 2014 року. Відповідно, оскільки власником корпоративних прав ТзОВ «Маслоленд» (станом на 20 листопада 2014 року та 05 грудня 2014 року) є ОСОБА_6 (як фізична особа), то сторонами даного правочину є ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Відповідно, оскільки ТзОВ «Маслоленд» не було учасником правочину (Розписки від 22 листопада 2014 року та Договору купівлі-продажу 27 відсотків корпоративних прав ТзОВ «Маслоленд» від 05 грудня 2014 року) та не отримувало від ОСОБА_4 жодних коштів (що підтверджується наявними бухгалтерськими документами), то позовні вимоги до Товариства є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу (ч. 1 ст. 98 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відомості щодо отримання вказаних коштів саме Товариством у вказаній розписці відсутні.

Згідно п.8.1 Статуту Вищим керівним органом Товариства є Загальні збори засновників(учасників).

До виключної компетенції Загальних Зборів учасників належить: п.8.2 п.п. м)вирішення питання про прийняття нових учасників Товариства.(т.1 а.с.109)

Відповідно до п.8.5 Статуту виконавчим органом є Директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих що віднесені до компетенції Зборів учасників. Директор діє від імені товариства без довіреності в межах повноважень, передбачених цим статутом.

Згідно п.8.6. Директор Товариства діє без довіреності від імені Товариства в межах своєї компетенції, видає накази та розпорядження, у відповідності із трудовим законодавством наймає на роботу і звільняє працівників без письмової згоди власника(учасника) Товариства розпоряджається коштами товариства на суму, що не перевищує 1000грн., представляє Товариство у відносинах з вітчизняними і зарубіжними юридичними і фізичними особами; укладає в Україні та за її межами договори, вчиняє інші юридичні дії та видає доручення про укладення таких договорів та представництво інтересів Товариства іншими особами.(т.1 а.с.110)

Таким чином, договір позики було укладено із фізичною особою ОСОБА_6, а не з ТзОВ "Маслоленд". Жодних доказів належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 діє в інтересах відповідача, а також того, що отримані за розпискою кошти передані товариству та використані ним на власні потреби матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає, що у порушення вимог ст.89 ЦПК України, районний суд, оцінюючи зібрані по справі докази, не дотримався встановленого даною нормою права принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та не дав їм належної оцінки, внаслідок чого висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2.ч.1 ст.374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» -задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд», третя особа: ОСОБА_6 про стягнення коштів за договором позики - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маслоленд» судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 8800 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст складено 23.06.2018 року

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета