Справа № 336/2230/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді: Наумова О.О.,

при секретарі: Сергієнко С.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 5526356 від 20.07.2007 року в розмірі 19076,42 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 17717,78 доларів США та заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом у сумі 1358,64 доларів США. 15.02.2016 року позивач збільшив позовні вимоги, які обґрунтовує тим, що 20.07.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_3», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з яким вона отримала кредит у розмірі 29 000,000 доларів США та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачці кредит.

В забезпечення виконання зобовязання за договором № 5526356 від 20.07.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_3», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» укладено договір поруки №5526420 з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідачки ОСОБА_4

У порушення умов договору та ст.ст.526, 527, 530 ЦК України відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку із чим станом на 16/03/2015 року утворилась заборгованість 19076,42 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17717,78 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом з період з 20.07.2014року по 16.03.2015 року. За період з 17.03.2015 року по 09.02.2016 року нараховані проценти за користування кредитом у сумі 1867,79 доларів США, таким чином загальна заборгованість за процентами за користування кредитом складає 3226,43 долара США.

Так, згідно позовної заяви позивач просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 20944,21 доларів США, яка складається з - заборгованості за сумою кредиту в розмірі 17717,78 доларів США, заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 3226,43 доларів США, та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх з підстав викладених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надала . В зв'язку із чим, причина неявки відповідачів визнана судом неповажною.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти позовних вимог з підстав викладених в письмових запереченнях.

08.07.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» про захист прав споживача та визнання недійсними кредитного договору №5526356 від 20.07.2007 року, договору поруки №5526420 від 20.07.2007 року, іпотечного договору №5526410 від 20.07.2007 року.

Ухвалою суду від 08.07.2015 року вищезазначений зустрічний позов повернуто глушко А.М. до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» про захист прав споживача та визнання недійсними кредитного договору №5526356 від 20.07.2007 року, договору поруки №5526420 від 20.07.2007 року, іпотечного договору №5526410 від 20.07.2007 рок

Ухвалою суду від 18.08.2015 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили судового рішення по цивільній справі №336/4805/15-ц за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» про захист прав споживача та визнання недійсними кредитного договору, договору поруки, іпотечного договору.

Ухвалою суду від 11.04.2016 року відновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою суду від 17.10.2016 року по справі призначена судово-економічна (з фінансово-кредитних операцій) експертизу, провадження по справі зупинено до отримання експертного висновку.

Ухвалою суду від 15.11.2016 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою суду 27.12.2016 року провадження у справі зупинено до отримання експертного висновку.

Ухвалою суду від 06.12.2017 року провадження у справі відновлено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За матеріалами справи, 20.07.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_3», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 5526356, згідно з яким ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 29 000,000 доларів США (а.с. 6-13).

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором було укладено договір поруки №5526420 від 20.07.2007 року між банком та ОСОБА_2 (а.с.22-26).

Відповідно до зазначеного вище договору поруки відповідач ОСОБА_2 поручився перед банком за виконання відповідачем ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором.

Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_4 не виконала, внаслідок чого її заборгованість за кредитним договором №5526356 від 20.07.2007 року, станом на 09.02.2016 року становить у розмірі 20944,21 доларів США, яка складається з - заборгованості за сумою кредиту в розмірі 17717,78 доларів США, заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 3226,43 доларів США, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель, що передбачено частинами 1, 2 ст.553 ЦК України.

Ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Розрахунком банку, відповідно до якого ОСОБА_4 станом на 09.02.2016 року становить у розмірі 20944,21 доларів США, яка складається з - заборгованості за сумою кредиту в розмірі 17717,78 доларів США, заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 3226,43 доларів США.

Позивачем суду надано на підтвердження своїх вимог - копії письмової вимоги №ZАP-44/99 від 26.12.2014р., про усунення порушень основного зобовязання на імя ОСОБА_5; копії письмової вимоги №ZАP-44/99 від 26.12.2014р. про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором на імя ОСОБА_5; копії письмової вимоги №ZАP-44/104 від 30.12.2014р.; про виконання зобовязання за договором поруки на імя ОСОБА_2, але вимагають від ОСОБА_6, як поручителя погасити заборгованість; копії письмової вимоги №ZАP-44/104 від 30.12.2014р. про виконання зобовязання за договором поруки, але вимагають від ОСОБА_6, як поручителя погасити заборгованість.

Відомості про отримання цієї вимоги відповідачами суду не надані та у справі вони відсутні, тому надана вимога не підтверджує того, що банк належним чином виконав умови договору поруки щодо направлення письмової вимоги поручителю про погашення боргу.

Крім того, у вимогах на імя ОСОБА_2 вимагають погасити заборгованість від ОСОБА_6

Позивачем суду не надано доказів того, що поручитель ОСОБА_2 був повідомлений про наявність простроченої заборгованості основного боржника за кредитним договором ОСОБА_4 невиконання позивачем, в тому числі і з 20.07.2014 року, умов договору щодо направлення письмової вимоги поручителю ОСОБА_2 зумовило збільшення боргу, зважаючи на те, що заборгованість почала виникати задовго до звернення позивача до суду 30.03.2015 року.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.251 ЦК України терміном є певний момент у часі з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, що може бути визначена правочином.

Відповідно до ч.2 ст.252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Отже, зазначеним договором поруки не встановлено строк, після закінчення якого порука припиняється, що не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вказувалося, з розрахунку заборгованості, наданого банком, станом на час звернення до суду вбачається, що прострочена заборгованість позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором виникла у липні 2014 року, позичальник не вносила коштів на погашення кредиту.

Позичальник не виконав умови кредитного договору і у цьому разі за умовами кредитного договору у банку виникло право вимоги дострокового повернення кредиту. Відтак з цього моменту почав спливати шестимісячний строк виконання зобов'язання, протягом якого банк має право звернутись з вимогою до поручителя, а у разі, якщо банк не скористається таким правом, зобов'язання за договором поруки припиняються після спливу такого строку.

До суду з позовом до поручителя банк звернувся 30.03.2015 року тобто за межами шестимісячного строку, встановленого законом. Оскільки строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування самого зобов'язання поруки, то право кредитора і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються. У зв'язку з цим, зобов'язання поручителя за договорами поруки, що укладений 20.07.2007 року між банком та ОСОБА_2 припинився відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України.

Отже, вимоги банку про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

З листа Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 456/457-16 від 04.12.2017 року вбачається, що на рахунок інституту грошові кошти на оплату вартості експертизи не надходили, тому матеріали цивільної справа з ухвалою суду від 17.10.2016 року повернуті без виконання..

Суд вважає, що відповідачі не надали суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню про стягнення заборгованості лише з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 5526356 від 20.07.2007 року в розмірі 20944,21 доларів США, яка складається з - заборгованості за сумою кредиту в розмірі 17717,78 доларів США, заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 3226,43 доларів США, та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 525-527, 530, 549, 554, 610, 625, 628, 629, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.7, 10, 13, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 70030, Запорізька область, Вільнянський район, вул.Слободчикова, буд.60, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» (04070, м.Київ, вул.Андріївська, буд.4 ) заборгованість за кредитним договором № 5526356 від 20.07.2007 року в розмірі 20944,21 доларів США, яка складається з - заборгованості за сумою кредиту в розмірі 17717,78 доларів США, заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 3226,43 доларів США, та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Наумов