Справа № 524/4100/18
Провадження № 2/524/1773/18
27.11.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого - судді - Кривич Ж.О.,
з участю секретаря судового засідання Коваль Т.М,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У травні 2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2006 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з травня 2016 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного.
Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу слухати без її участі.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, письмової заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надав.
Ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою судді від 03.07.2018 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 16.07.2018 року та 23.10.2018 року здійснено виклик відповідача через оголошення на сайті судової влади України.
Ухвалою суду від 23.10.2018 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Сторони по справі зареєстрували шлюб 24 листопада 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 1154.
Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з травня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
У своїй заяві на імя суду від 27.11.2018 року позивач просить не стягувати на її користь з відповідача судові витрати.
На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, між Гулак (дошлюбне прізвище Гулак) ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2), що зареєстрований 24 листопада 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 1154 розірвати.
Місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу визначити з позивачем по справі ОСОБА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя