Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5528/17 Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В. В.
Категорія 30 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/5528/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ТРАНС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 06 грудня 2017 року, яке ухвалено суддею Бондарчуком В.В. в місті Житомирі

встановив:

У липні 2017 року позивач ТОВ «САВ-ТРАНС» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 83 040,00 грн на відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21 липня 2015 року в м. Житомирі на перехресті вулиць Велика Бердичівська - Шевченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1, який керував автомобілем Suzuki Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_4 та ОСОБА_3, який керував автобусом «Setra S215HD», д.н.з. НОМЕР_5, який належить ТОВ «САВ-ТРАНС». Обидва водії визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України. Відновлювальний ремонт автобуса «Setra S215HD», д.н.з. НОМЕР_2 становить 83 040,00 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 06 грудня 2017 року вимоги ТОВ «САВ-ТРАНС» задоволені повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 83 040,00 грн на відшкодування матеріальних збитків та 830,40 грн судового збору.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову за безпідставністю в повному обсязі. При цьому зазначає, що при вирішенні справи судом не взято до уваги, що ДТП сталась за вини обох водіїв, тому і ступінь вини має визначатися в рівних частках, а не бути покладеним лише на нього. Крім того, суд не звернув уваги, що позивач надав документи про пошкодження транспортного засобу, які різняться між собою, а тому не можуть визнаватися достовірними.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України встановлено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21 липня 2015 року о 07 год. 40 хв., керуючи автомобілем Suzuki Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_4, виїхав на перехрестя з вул. Шевченка у напрямку вул. Фещенка-Чопівського та перед початком руху не переконався у безпечності маневру, виїхавши вказане перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, здійснив зіткнення з автобусом «Setra S215HD», д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по вул. Великій Бердичівській в м. Житомирі. Внаслідок вказаних дій автомобілі отримали механічні пошкодження.

З матеріалів справи вбачається, що водій автобуса «Setra S215HD» ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «САВ-ТРАНС», якому і належить даний автобус.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 було застраховано відповідальність згідно із Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 6872074 від 22 квітня 2015 року, укладений між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1, предметом забезпечення якого є Suzuki Grand Vitara, днз НОМЕР_6, на суму 50 000 грн (за шкоду заподіяну майну) (а.с. 31).

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира № 296/10190/15-п від 25 лютого 2016 року, залишеною в силі постановою апеляційного суду Житомирської області від 11 травня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи 296/10190/15-п вбачається, що висновком судової автотехнічної експертизи № 8453 від 26 січня 2016 року, згідно якої водій автомобіля Suzuki Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1 виїхав на перехрестя вулиць Великої Бердичівської - Шевченка на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух. У діях водія ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації вбачається невідповідність вимогам п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира № 296/10183/15-п від 25 лютого 2016 року, залишеною в силі постановою апеляційного суду Житомирської області від 13 липня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи № 296/10183/15-п вбачається, що висновком судової автотехнічної експертизи № 8453 від 26 січня 2016 року, згідно якої водій автобуса «Setra S215HD», д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_3 рухаючись по вул. Великій Бердичівській у напрямку центра міста Житомира виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух. У діях водія ОСОБА_3 у даній дорожній ситуації вбачається невідповідність вимогам п. 8.7.3,11.4, 12.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

03 червня 2016 року ОСОБА_1 надіслав на адресу ТОВ «САВ-ТРАНС» претензійну вимогу про виплату на його користь завданої шкоди та на адресу ПАТ «СК «Країна» вимогу про виплату страхового відшкодування.

Згідно заочного рішення Богунського районного суду міста Житомира від 01 лютого 2017 року з ТОВ «САВ-ТРАНС» на користь ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду, яка утворилась внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21 липня 2015 року по вул. Шевченка у напрямку вул. Фещенка-Чопівського у місті Житомирі (а.с. 89-90).

Відповідно до 4.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт наявності вини у рівних частках в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 1166, 1188 ЦК України та абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, згідно яких розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки судова експертиза в першій інстанції не проводилась, судом стягнуто розмір збитків згідно акту виконаних робіт від 20 серпня 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24.04.2018 по справі призначено автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 49 від 23 травня 2018 року вартість відновлювального ремонту автобуса «Setra S215HD», д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 липня 2015 року складає 78 618,73 грн (а.с. 119-128. Експерт ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що оскільки на час проведення експертизи автобус «Setra S215HD», д.н.з. НОМЕР_3 відновлений, то експертиза проведена за наявними матеріалами цивільної справи та відповідно до вимог Методики визначення обсягу ремонтних робіт при встановлені розміру матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу. 2014р, а також матеріалами адміністративних справ № 3/296/2/16 (296/10190/15-п) і 3/296/1/16 (296/10183/15-п).

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 з висновками експерта не погодився, вважає відомості зазначені в експертизі недостовірними та суперечливими, а сам висновок судової експертизи необґрунтованим, недостовірним та таким, що складений всупереч чинному законодавству.

Згідно ст. 1 Закон України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов'язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов'язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов'язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов'язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

З огляду на викладене необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що шкода має бути відшкодована її заподіювачем, якщо він не виконав обов'язок щодо надання письмового повідомлення про ДТП встановленого зразка третій особі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові встановила, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Позивач звернувшись з позовом до суду, просив стягнути з відповідача 83 040,00 грн матеріального збитку, які згідно експертного висновку було скориговано до 78 618,73 грн за відновлювальний ремонт автобуса «Setra S215HD», д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 липня 2015 року. Беручи до уваги, що обидва учасники дорожньо-транспортної пригоди є винними, а заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 01 лютого 2017 року визначена ступень вини кожного в рівних частках, то розмір відшкодування матеріального збитку повністю покривається полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 6872074 від 22 квітня 2015 року, укладеним між ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» та ОСОБА_1 оскільки не перевищує ліміту відповідальності (50 000,00 грн), підстав для покладання на останнього обов'язку відшкодувати таку шкоду апеляційний суд не вбачає. Матеріали справи не містять відомостей щодо відмови ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» у виплаті страхового відшкодування ТОВ «САВ-ТРАНС», а покладання обов'язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц і підстав для відступлення від неї апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «САВ ТРАНС» у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст и складено 07.12.2018.