Справа № 305/245/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

при секретарі : Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Рахівського районного суду від 03 травня 2018 року, ухваленого суддею Тулик І.І., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, про відшкодування 1/2 частини грошових коштів, сплачених під час навчання повнолітньої дитини, про стягнення додаткових витрат на час навчання повнолітньої дитини та про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 22 січня 1998 року між нею та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, який рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2015 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на сьогодні являється неповнолітньою особою, та проживає разом з позивачем, знаходячись на її частковому утриманні та повному вихованні. Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2015 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 650 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30 січня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_4 досягла повноліття та на сьогоднішній день навчається у вищому навчальному закладі - Львівській національній музичній академії імені ОСОБА_5 на І курсі денної форми навчання оркестрового факультету. Згідно Договору №1/33 на проживання в студентському гуртожитку Львівської національної музичної академії імені ОСОБА_5, укладеного 28.08. 2017 року між навчальним закладом та ОСОБА_4, проживання становить 2276,74 за один семестр. На даний час проживання дитини в гуртожитку за перший семестр повністю є оплаченим позивачем. Крім того, позивач ставить на вирішення суду питання щодо про відшкодування їй відповідачем 1/2 частини грошових коштів, сплачених нею під час навчання повнолітньої дитини, та про стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини, які позивачка понесе/витратить в майбутньому. Такими витратами на даний час є оплата за проживання в студентському гуртожитку. Дочка ОСОБА_6, вчиться на денній формі навчання, власних коштів (доходів) не має, можливості отримати їх у достатній та необхідній сумі для погашення цих витрат за навчання в студентки відсутні, враховуючи її форму навчання. Самостійно нести такі витрати позивач не в змозі, а відповідач є працездатною, здоровою, молодою за віком та платоспроможною особою. Добровільно надати позивачу матеріальну допомогу на навчання своєї дочки відповідач відмовляється. Дочка ОСОБА_6, входить до складу сім'ї позивача та перебуває на її утриманні. Крім того, розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на користь позивача на утримання їхньої спільної дитини згідно зазначено вище судового рішення, становить 650 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивача, на сьогоднішній день є вкрай необхідним, оскільки, з часу винесення судом первинного рішення про стягнення аліментів (16.02.2015 р.) в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, роботи тощо. У зв'язку із цим, значно збільшився розмір витрат, як на утримання, так і на виховання та навчання сина, ОСОБА_1, 2005 року народження. З врахуванням наведеного позивач просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання повнолітньої дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, встановивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку, стягнути з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_3, грошову суму у розмірі 1133,87, як половину вартості грошової суми, сплаченої за проживання дитини, ОСОБА_4 в студентському гуртожитку Львівської національної музичної академії імені ОСОБА_5 у першому семестрі 2017-2018 навчального року, стягнути з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_3, грошову суму у розмірі 1133,87, як половину вартості коштів, необхідних для сплати нею житлово-комунальних послуг, які надаватимуться Львівською національною музичною академією імені ОСОБА_5 дочці, ОСОБА_4, в другому семестрі 2017-2018 навчального року, збільшити розмір аліментів на утримання сина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2015 року, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Рахівського районного суду від 03 травня 2018 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 13 лютого 2018 року до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Збільшено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1, на користь ОСОБА_3 на утримання сина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року по справі №305/193/15-ц, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_3 2000 гривень судових витрат, а також стягнуто з ОСОБА_1 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 704,80 грн. судового збору. В задоволенні позовних вимог про відшкодування 1/2 частини грошових коштів, сплачених під час навчання повнолітньої дитини, стягнення додаткових витрат на час навчання повнолітньої дитини відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить винести постанову, якою оскаржуване рішення скасувати, стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 1000 грн. щомісячно з дня набрання рішення законної сили до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_3 на утримання сина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 940 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати в розмірі 2000 грн. залишити за позивачем. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не враховано стан здоров'я апелянта, зокрема, що він два рази перебував на стаціонарному лікуванні у Рахівській ЦРЛ з діагнозом «закритий багатоуламковий перелом правого наколінника із зміщенням уламків» та переніс дві операції, після яких не має фактичної змоги виконувати свої зобов'язання по сплаті аліментів у визначеному судом розмірі.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, укладеному 24 січня 1998 року у виконкомі Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, за актовим записом №3.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №305/376/15-ц від 22 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

У період шлюбу в сторін народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка наразі являється повнолітньою особою та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, на період її навчання у вищому навчальному закладі, але не більше як до 23 річного віку.

Відповідно до довідки Львівської Національної Музичної Академії ім. М.В.Лисенка від 12 вересня 2017 року № 420, дочка сторін, ОСОБА_3 є студенткою цього навчального закладу, денної форми навчання (а.с.14).

Згідно довідки Великобичківської селищної ради № 3772 від 14 жовтня 2017 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3, на утриманні позивачки знаходяться повнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 та неповнолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Поживач проживає з дітьми у будинку батьків (а.с.15,17).

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 13 лютого 2018 року до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку, суд першої інстанції врахував вище зазначені вимоги закону, матеріальне становище сторін, потребу в матеріальній допомозі повнолітньої доньки, що продовжує навчання на денній формі, можливість надання такої допомоги відповідачем та рівності обов'язку батьків утримувати дитину.

Щодо позовної вимоги про збільшення розміру аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, то слід зазначити наступне.

Ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні.

При цьому, виходячи з положень ч.3. ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №305/193/15-ц від 16 лютого 2015 року з відповідача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в сумі по 650 гривень, щомісячно, починаючи з 30 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку від 6 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня 2027 грн.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Також слід визнати, що з вищенаведених підстав матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, із якою пов'язується можливість зміну розміру аліментів, змінилося в сторону погіршення.

Збільшуючи розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_1 з 650 грн. до 1000 грн. суд першої інстанції врахував вище зазначені обставини та вимоги закону, а також, правильно встановив і врахував, що з моменту присудження аліментів на дитину (2015 року), дитина підросла і витрати на її утримання значно зросли, а матеріальне становище одержувача аліментів матері дитини, з якою проживає дитина погіршилося.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано його стан здоров'я, зокрема, що він два рази перебував на стаціонарному лікуванні у Рахівській ЦРЛ з діагнозом «закритий багатоуламковий перелом правого наколінника із зміщенням уламків» та переніс дві операції, після яких не має фактичної змоги виконувати свої зобов'язання по сплаті аліментів у визначеному судом розмірі не можуть бути взяті до уваги, оскільки апелянтом, відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України не подано жодних доказів, які б підтверджували, що він є особою, яка втратила працездатність, та наявні медичні протипоказання чи висновки відповідних медичних лікарських комісій щодо обмеження або заборони працевлаштування апелянта. Апелянт є молодою працездатною особою і має можливість працевлаштуватись для необхідного матеріального забезпечення своєї дитини.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України)

Крім того, в суді першої інстанції відповідач у своєму відзиві просив розглянути справу без його участі у зв'язку з виїздом на заробітки за межі області, що також свідчить про можливість апелянта фізично працювати та спроможність сплачувати аліменти на своїх дітей (а.с.45).

Визначений судом розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Доводи апелянта щодо безпідставного стягнення з нього на користь позивача судових витрат у розмірі 2000 грн. з посиланням на недоведеність понесених витрат також не беруться до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивачем надано відповідні докази, зокрема, угоду про надання правничої допомоги, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордеру та звіт виконаних робіт (а.с.29-33).

Таким чином рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення заявленого позову є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 03 травня 2018 року в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 07 грудня 2018 року.

Головуючий :

Судді :