Справа № 365/83/18
Номер провадження: 2/365/118/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.2018 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Згурівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що 10 лютого 2015 року помер її чоловік ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина за законом на все майно померлого. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: село Турівка, вулиця Незалежності, 4, Згурівського району Київської області. Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Інші спадкоємці, діти померлого треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовились від спадщини на користь позивачки. Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу та відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, позивачка ОСОБА_1С просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на спірний житловий будинок та в разі задоволення позову не стягувати з відповідача судовий збір.

В підготовче судове засідання учасники справи не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивачки ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, відповідач ОСОБА_2 сільська рада позовні вимоги визнала повністю, треті особи Згурівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проти задоволення позову не заперечували.

Суд визнав можливим розглядати справу без учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: село Турівка, вулиця Незалежності (до перейменування вулиця Ватутіна), 4, Згурівського району Київської області. За життя ОСОБА_5, як власник, правовстановлюючого документу не отримав. Право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку в державних органах не зареєстрував, що встановлено з копій погосподарських книг (а.с.24-27), довідок ОСОБА_2 сільської ради (а.с.14,15), копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.8-12), копії інформаційної довідки КП КОР «Лівобережне БТІ» про відсутність реєстрації права власності (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_5, померлого 10 лютого 2015 року, спадщину у встановленому законом порядку прийняла його дружина, позивачка ОСОБА_1 Інші спадкоємці померлого, його діти - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 відмовились від спадщини на користь позивачки. ОСОБА_7 помер 22 жовтня 2016 року (копія свідоцтва про смерть а.с. 18). До складу спадщини померлого за законом входить зазначений вище житловий будинок, що встановлено з копії свідоцтва про народження (а.с.6), копії свідоцтва про встановлення батьківства (а.с.7), копії спадкової справи № 195/2015 до майна померлого 10 лютого 2015 року ОСОБА_5 (а.с.46-86).

Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу та реєстрації права власності (нотаріальна відмова - а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 фактично на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: село Турівка, вулиця Незалежності, 4, Згурівського району Київської області. Свідоцтво про право власності чи інший правовстановлюючий документ на житловий будинок ОСОБА_5, як власником, не отримувались, право власності на житловий будинок своєчасно не зареєстровано в реєстраційних органах. На момент побудови житлового будинку у 1967 році чинне законодавство не передбачало обовязкового отримання свідоцтва про право власності на будинок та державної реєстрації права власності на нього, а тому підтвердженням належності ОСОБА_5 на праві власності житлового будинку є відповідна довідка ОСОБА_2 сільської ради № 50 від 07.02.2018 року, видана на підставі записів у погосподарських книгах (а.с.15). Право власності у такому випадку визнається дійсним, незалежно від наявності державної реєстрації права власності. Після смерті ОСОБА_5, померлого 10 лютого 2015 року, спадщину прийняла позивачка ОСОБА_1 та її спадкові права ніким не оспорюються, інші спадкоємці від спадщини відмовились, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на спірний житловий будинок. Враховуючи клопотання позивачки, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача турівської сільської ради ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст.1217,1218,1223,1261 ЦК України,

ст.ст.141,198,200,206,247,263-265,273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Згурівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Турівка, вул. Незалежності, 4, Згурівського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 10 лютого 2015 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: село Турівка, вулиця Незалежності, 4, Згурівського району Київської області.

Не застосовувати до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом 30 ( тридцяти ) днів з дня його підписання судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ