Справа № 344/5131/17
Провадження № 2/344/798/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, стягнення судових витрат, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачем у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишена на проживання з позивачкою. Вона офіційно працює та проживає в ОСОБА_4. На час її відсутності дитина проживає з матір'ю позивачки, яка здійснює за нею догляд. Відповідач участь у вихованні та фінансовому утриманні доньки не приймає. З метою забезпечення належного оздоровлення дитини, відпочинку, навчання за кордоном, а також надання дитині можливості розширення світогляду, духовного, інтелектуального розвитку, позивачка має бажання здійснювати поїздки за кордон на період навчання дитини в ОСОБА_4 з поверненням дитини до постійного місця проживання на період зимових та літніх канікул, оскільки, це буде відповідати інтересам дитини. Однак, на даний час відповідач не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон, не мотивуючи таку відмову жодними аргументами. Вона та її донька є громадянами України, у неї є постійне місце роботи, її батьки проживають в Україні, дитина знаходиться на її утриманні, доступ батька до дитини не обмежений. Крім того, в ОСОБА_4 навчається та проживає старший син позивачки ОСОБА_5, який є рідним братом ОСОБА_3. Відстань між ними не дає можливості спілкуватись та підтримувати стосунки між братом та сестрою. У вересні 2016 року вона подала документи на виготовлення її доньці ОСОБА_3 карти побуту, яка надасть їй рівні права з громадянами Польщі та можливість для гідного розвитку і навчання. Просила суд надати дозвіл на оформлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд доньки за кордон без згоди батька ОСОБА_2 до ОСОБА_4 для навчання в школі до досягнення повноліття у супроводі матері ОСОБА_1, стягнути з відповідача в її користь судові витрати.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі та без участі позивачки, проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с. 61).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 57).

З урахуванням думки представника позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виїзду малолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3, виданого 23.08.2016 року (а.с. 6).

Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.11.2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.05.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №641 - розірвано. Малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено на проживаня з матір'ю ОСОБА_1. (а.с. 16).

Відповідно до копії довідки виписки з домової книги про склад сім'ї і прописці ТОВ "ЖЕО Захід Стиль" від 12.04.2017 року №118, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: мати - ОСОБА_1, син - ОСОБА_5, донька - ОСОБА_3 (а.с. 19).

Згідно копії відповіді Дошкільного навчального закладу №18 "Зернятко" від 26.06.2017 року №526, батько ОСОБА_2 на протязі останніх півроку, не відвідував, не цікавився життям та вихованням дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також не приводив і не забирав її з дошкільного навчального закладу (а.с. 76).

Як вбачається з копії посвідки на проживання Серії НОМЕР_4 від 22.01.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, надано дозвіл на постійне проживання в ОСОБА_4 (а.с. 64-65).

Згідно копії договору доручення від 14.12.2017 року ОСОБА_1 працює в готелі "Новотель Центр у Катовіце", що знаходиться на вул.Братській, 16, 00-028 Варшава (а.с. 68, 69).

Відповідно до копії посвідки на проживання Серії НОМЕР_5 від 15.09.2017 року, копії рішення Сілезького воєводи, Катовіце, ОСОБА_4 від 10.05.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, надано дозвіл на тимчасове проживання строком до 09.05.2020 року в ОСОБА_4 (а.с. 70-71, 72-73).

Як вбачається з копії заяви від 23.05.2017 року ОСОБА_8 заявляє, що ОСОБА_3, яка народилась в Україні, № паспорта НОМЕР_6, дочка ОСОБА_9, може проживати разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_2. Проживання на час перебування у ОСОБА_4, без права на реєстрацію місця проживання (а.с. 74, 75).

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Частиною 2 ст. 4 вказаного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.п. 2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за № 5 чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред`явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Статтею 7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

На виконання ст. 7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україн громадян України» постановою Кабінету Міністрів 31.03.1995 року за № 231 затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Пунктом 18 Правил зазначено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

В силу дії ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає згоди на виїзд малолітньої доньки за кордон, що не відповідає інтересам дитини. Тому такий дозвіл слід надати позивачці.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо обох батьків, вік дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон для навчання не порушує прав ОСОБА_2, як батька дитини та вчиняється матір'ю в інтересах доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки позивачка офіційно працевлаштована та має дозвіл на постійне місце проживання в ОСОБА_4. Крім того, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, надано дозвіл на тимчасове проживання строком до 09.05.2020 року в ОСОБА_4.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України про відсутність права у того з батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, суд, враховуючи заяву матері про її наміри виїхати з дитиною за кордон особисто, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення - надання дозволу дитині на виїзд за кордон на строк, який дозволить дитині навчатись в шкільному навчальному закладі, однак не позбавить батька права брати належну участь у вихованні дитини, тобто з моменту набрання вказаним рішенням законної сили та до 09.05.2020 року.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 640 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

На підставі вищенаведеного, відповідно ст. ст. 2, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.п.2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, п.п. 18, 19 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 231 від 31.03.1995 року, ч.ч.1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, стягнення судових витрат - задоволити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_3, на оформлення проїзних документів на малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 для виїзду за кордон до ОСОБА_4, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого АДРЕСА_4.

Надати дозвіл малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд за кордон до ОСОБА_4 на період навчання в шкільному навчальному закладі з дати набрання даним рішенням законної сили до 09.05.2020 року, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого АДРЕСА_4 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 - 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 19.03.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.