Справа №463/5416/18
Провадження №2/463/1833/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Козак М.В.,

позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності їй, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що у вказаній квартирі проживають та є зареєстровані. Відповідач у зазначеній квартирі зареєстрований з 15 червня 2011 року, як член сім'ї позивача, а саме чоловік. 07 лютого 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач більше року в спірній квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає. Як на підставу позову посилається на положення ст. 72 ЖК України та ст.405 ЦК України. Факт реєстрації відповідача перешкоджає їй користуватись належним їй майном, зокрема оформити субсидію. Таким чином, оскільки вказані обставини порушують її права, як власника будинку, змушена звернутись до суду із позовом.

Ухвалою суду від 12 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не подано.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позов, додатково пояснив, що являється батьком позивачки, може повідомити, що дійсно відповідач був одружений з його донькою, проте шлюб між ними розірвано, відповідач більше року не проживає разом з ними, за комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, особистих речей у ній не зберігає.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач та третя особа не заперечили.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, допитавши свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Як вбачається із витягу про державну реєстрацію прав (а.с.9) від 11.04.2011 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки №8223 від 29.08.2018 ( а.с.16), у квартирі АДРЕСА_1 окрім інших, також зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який є колишнім чоловіком позивачки.

Відповідно до положень ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.391ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач як член сім'ї позивача почав проживати в спірній квартирі та був в ній зареєстрований 15 червня 2011 року. Вказані обставин стверджуються довідкою ЛКП «Господар» від 29 серпня 2018 року № 8223.

Шлюб між сторонами було розірвано 07 лютого 2018 року, що підтверджується рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2018 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6, який являється сином позивача та відповідача, підтвердив, що батько не проживає за адресою АДРЕСА_1 більше року, має інше місце проживання.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що в квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачу та третім особам. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, проте перестав бути членом сім'ї позивача та не проживає в даній квартирі понад рік, а тому його слід визнати втратившим право на користування вказаним житловим приміщенням.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

В зв'язку з наведеним дане рішення являється достатньою підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, задовольняючи позов, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені та документально підтверджені судові витрати - судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.4) та витрати на правничу допомогу в розмірі 700, 00 гривень (а.с.4а).

Керуючись ст.ст. 2, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 704, 80 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 700, 00 гривень, що разом становить 1404, 80 грн (тисяча чотириста чотири гривні вісімдесят копійок).

Дата складання повного рішення суду - 03.12.2018 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана позивачем апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім'я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Третя особа: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1.

Третя особа: ОСОБА_5, місце проживання: АДРЕСА_1

Суддя Жовнір Г.Б.