Справа: 164/178/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Маневицького району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 18 червня 2012 року помер батько позивача ОСОБА_6 по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Матейки Маневицького району Волинської області, по вул. Молодіжній, 7/А. Ще за життя, 10 серпня 2010 року ОСОБА_6 посвідчив заповіт на імя своєї дочки ОСОБА_3, яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому ОСОБА_2 просила суд визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_3, її представник ОСОБА_2, кожна зокрема в судове засідання не з'явилася, однак ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, однак про місце, дата і час проведення судового засідання повідомлялася завчасно та належним чином.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2012 року помер батько позивача ОСОБА_6, однак ще за життя 10 серпня 2010 року посвідчив заповіт, яким все належно йому майно де б воно не було та з чого б воно не складалося та яке буде належати йому на день смерті і на яке вона за законом буде мати право, заповів своїй дочці ОСОБА_3, що підтверджується матеріалами справи (а.с.7).

Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2012 рік вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Матейки Маневицького району Волинської області, по вул. Молодіжній, 7а, є ОСОБА_6 (а.с. 8 зворот).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 жовтня 2017 року, приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 9).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 403/1-16 від 20 квітня 2018 року, після смерті ОСОБА_6, який помер 18 червня 2012 року, спадкова справа не заводилась (а.с. 35).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 263-265 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок № 7/А з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Молодіжній в селі Матейки Маневицького району Волинської області, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_6.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська