У Х В А Л А

04 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 22-2801 Головуючий у1-й інстанції - Косович Т. П.

Унікальний №380/1284/16-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_3 про призначення експертизи,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 пред'явила в суд позов до Володарської селищної ради Київської області, ФОП ОСОБА_4 про визнання недійними: рішення Володарської селищної ради Київської області № 618-17-XXIII від 27 грудня 2001 року, № 706-18-VI від 19 жовтня 2012 року, договору оренди від 10 грудня 2002 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 грудня 2012 року; скасування запису в реєстрі речових прав; стягнення з Володарської селищної ради збитки в розмірі 299315 грн (т.1, а.с.1-7).

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_3 подала до суду клопотання про призначення у справі комплексної товарознавчої та геодезичної експертизи, на вирішення якої просила поставити три питання: 1) визначити загальну вартість магазину (кафе-бару), належного ОСОБА_5 з урахуванням проведених робіт по газопостачанню, водопостачанню, водовідведенню та електропостачанню та визначити розмір спричинених збитків у зв'язку з його знесенням; 2) чи входить земельна ділянка, на якій був розташований магазин-павільйон, належний ТОВ &quма;Зеніт&q?іл; (первинний власник), ОСОБА_3 (наступний власник), якому було присвоєно адресу: АДРЕСА_1, до складу земельних ділянок, які на підставі оспорюваних рішень Володарської селищної ради Київської області передані в оренду, а потім у власність ОСОБА_4, та чи є ця земельна ділянка земельною ділянкою, звільненою рішенням Господарського суду Київської області №911/4572/14 від 27 січня 2015 року; 3) встановити координати поворотних точок вказаних земельних ділянок (т.3, а.с.226-229).

В якості підстави для призначення указаної експертизи на стадії апеляційного провадження позивач вказала, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи з порушенням норм процесуального права.

У судовому засіданні 04 грудня 2018 року, в ході апеляційного розгляду справи, представник позивача, адвокат ОСОБА_6, підтримала це клопотання.

Вивчивши мотиви заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи у частині, яка стосується його вирішення, заслухавши думку учасників справи: представника ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_6, яка підтримала подане клопотання та просила суд його задовольнити, представника ФОП ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_7, яка заперечувала проти задоволення клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заявленого клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За правилом ч.3 ст. 367 ЦПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції на стадії розгляду справи по суті ухвалою від 28 грудня 2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовив у задоволенні заяви про призначення експертизи у зв'язку з порушенням порядку її подання та відсутності поважності причин, які завадили подати таку заяву в строк (т.3, а.с.125-128).

Будь-яких доказів, які б підтверджували неможливість заявити клопотання про призначення експертизи у справі до початку розгляду справи по суті, представником позивача апеляційному суду не надано.

Справа перебувала у провадженні суду з серпня 2015 року.

За правилами ч. 3 ст. 2 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на час розгляду справи у районному суді, який тривав з серпня 2015 року), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Розгляд справи по суті розпочинається доповіддю головуючого про зміст заявлених вимог та про визнання сторонами певних обставин під час попереднього судового засідання (ч. 1 ст. 173 ЦПК України 2004 року у редакції, чинній на час розгляду справи у районному суді).

За правилом ч.2 ст. 27 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на час розгляду справи у районному суді) особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до положень ст. 131 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи у районному суді) сторони зобов'язані подати свої докази до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням цих вимог, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

За правилами ст. ст. 57, 66, 133 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи у районному суді до 15.12.2017) висновок експерта є доказом, який може бути забезпечений судом за клопотанням сторони шляхом призначення експертизи.

Ураховуючи наведені норми процесуального права, для підтвердження своїх заперечень проти позову у порядку, визначеному ЦПК України, позивач був зобов'язаний подати усі наявні у нього докази, а у випадку, якщо подання доказу є неможливим чи мають місце складнощі у наданні цього доказу, заявити клопотання про його забезпечення (у даному випадку - подати до суду заяву/клопотання про призначення експертизи), до початку розгляду справи по суті.

У даній справі розгляд справи по суті розпочатий 17 серпня 2017 року (т.2, а.с.238), тобто до набрання чинності ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до положень ст.83 ЦПК України (Закон № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), чинного на час вирішення клопотання районним судом, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання про призначення експертизи не може бути визнана апеляційним судом такою, що суперечить порядку надання та забезпечення доказів, визначеному ЦПК України.

Крім того, указане клопотання не може бути задоволене, оскільки вирішення питання чи входить земельна ділянка, на якій був розташований магазин-павільйон, належний ТОВ &quма;Зеніт&q?іл; (первинний власник), ОСОБА_3 (наступний власник), якому було присвоєно адресу: АДРЕСА_1, до складу земельних ділянок, які на підставі оспорюваних рішень Володарської селищної ради Київської області передані в оренду, а потім у власність ОСОБА_4, та чи є ця земельна ділянка земельною ділянкою, звільненою рішенням Господарського суду Київської області №911/4572/14 від 27 січня 2015 року, можливе без спеціальних знань у галузі геодезії за наявності у ОСОБА_3 документів, які підтверджують її право, у даному випадку тимчасового користування земельною ділянкою на підставі оренди та документів, які підтверджують право власності на будівлю з присвоєнням цій будівлі адреси. У разі відсутності таких документів експертиза апріорі не може бути проведена, оскільки відсутні матеріали, які є предметом експертного дослідження.

У даній справі предметом доказування є обставини щодо наявності права, а не щодо порушення права унаслідок перетину чи неправильного визначення меж земельних ділянок.

За таких обставин підстави для задоволення на стадії апеляційного розгляду справи клопотання ОСОБА_3 про призначення експертизи відсутні.

Керуючись ст. 367, 368 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення комплексної товарознавчої та геодезичної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома