Справа № 386/195/18 Провадження № 2/386/187/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гут Ю. О.

секретаря судового засідання Корніцької Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні під час підготовчого розгляду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянки в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Голованівського районного суду з позовом до Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивовано тим, що 21.10.2016 року помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0388, яка знаходиться на території Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яка належала покійному ОСОБА_2В на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР№ 050377, площею 3,46 га, який виданий 02.12.2004 року .

28.09.2015 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповідав належну йому земельну ділянку позивачу ОСОБА_1

Позивач є спадкоємцем на вказане майно після смерті ОСОБА_2 за заповітом і вона зверталась до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 з проханням видати свідоцтво на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, однак їй було відмовлено та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної з причини відсутності правовстановлюючого документу. Зазначений Державний акт було втрачено, в зв"язку з чим було подано оголошення в місцеву газету «Чисте Джерело» про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР№ 050377 площею 3,46 га, який виданий 02.12.2004 року та яка належала покійному ОСОБА_2.

Через те, що Державний акт на земельну ділянку виготовлявся в одному примірнику та видавався на руки його власнику, - отримати його дублікат неможливо. Так як документ про право власності на земельну ділянку видаються лише на живих фізичних осіб, позивач змушена звертатись до суду з даним позовом .

Позивач просила визнати за нею право власності за заповітом на земельну ділянку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР№ 050377 площею 3,46 га, який виданий 02.12.2004 року для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0388, яка знаходиться на території Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що належала ОСОБА_2, який помер 21.10.2016 року в с. Троянка Голованівського району Кіроворадської області...

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилась, до початку підготовчого судового засідання надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі .

Відповідач-представник Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з»явився, до початку підготовчого судового засідання сільський голова Журавлинської сільської ради через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог .

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 21.10.2016 року помер ОСОБА_2, згідно свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 234132 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0388, яка знаходиться на території Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яка належала покійному ОСОБА_2В на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР№ 050377, площею 3,46 га, який виданий 02.12.2004 року .

28.09.2015 року ОСОБА_2 склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Троянської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яким заповідав належну йому земельну ділянку позивачу ОСОБА_1.

Позивач є єдиним спадкоємцем на вказане майно після смерті ОСОБА_2, однак при зверненні до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 з проханням видати свідоцтво на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, їй було відмовлено та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної з причини відсутності правовстановлюючого документу. Зазначений Державний акт було втрачено, в зв"язку з чим було подано оголошення в місцеву газету «Чисте Джерело» про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР№ 050377 площею 3,46 га, який виданий 02.12.2004 року та яка належала покійному ОСОБА_2.

Через те, що Державний акт на земельну ділянку виготовлявся в одному примірнику та видавався на руки його власнику, - отримати його дублікат неможливо. Так як документ про право власності на земельну ділянку видаються лише на живих фізичних осіб .

Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 .02.2012 р. № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 .02.2012 р за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено.

Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Позивач в установленому законом порядку звернулась до державного нотаріуса для оформлення спадщини на земельну ділянку та їй необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку, в зв»язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Через його відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій.

Відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену земельну частку.

У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено , що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 .Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Документ про право власності на земельну ділянку відсутній, оскільки Державний акт про право власності на земельну ділянку на ім»я ОСОБА_2 було втрачено, про що було подано повідомлення в газету . Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Голованівському районі на звернення представника позивача від 03.05.2017 року 58/0/199-17 слідує що грошова оцінка на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю КР№ 050377 площею 3,46 га, вартість якої становить 115 363, 00 грн .

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України)

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини .

Відповідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом померлого ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0388, яка знаходиться на території Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яка належала покійному ОСОБА_2В на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР№ 050377, площею 3,46 га, який виданий 02.12.2004 року . У суду є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом , іншого порядку визнання права власності не існує .

Викладене підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 а/с 5-7, довідки відділу Держгеокадастру, а/с-12, витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земель Голованівського району, а/с-11, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2, а/с- 14, довідкою Троянської сільської ради, а/с-16, копією Державного акту, копією заповіту, а/с-13, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а/с-14, газетою з оголошення про втрату Державного акту, а/с- 15, не викликає сумніву і є достовірним .

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із заявлених вимог, позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача , а тому їх необхідно віднести на рахунок позивача .

На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. 4, 10,12, 76-81, 114, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК Українист.ст.3,16,316,317, 392, 1216, 1225, 1277 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності за заповітом на земельну ділянку (пай), на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР№ 050377 площею 3,46 га, який виданий 02.12.2004 року для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0388, яка знаходиться на території Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яка належала покійному ОСОБА_2В на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 050377, площею 3,46 га, який виданий 02.12.2004 року, актовий запис про смерть № 15 .

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене у судову палату у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Голованівський районний суд Кіровоградської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя Гут Ю. О.