У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2018 року суддя Деснянського районного суду м.Києва Зотько Т.А., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст.ст.174-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

16.11.2018 на адресу Деснянського районного суду м.Києва надійшли матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення збитків та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 19.11.2018 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу час на усунення недоліків, виявлених за результатами перевірки поданих матеріалів.

04.12.2018 на адресу суду від позивача в порядку усунення недоліків, надійшла відповідна заява, згідно якої позивач надала власне підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Подане позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору було мотивовано позивачем тим, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує щомісячну соціальну допомогу в розмірі 860 грн., а тому, враховуючи, що сума судового збору, що підлягає сплаті перевищує 5% розміру річного доходу позивача, ОСОБА_3 просила суд відстрочити їй сплату судового до ухвалення рішення по справі.

Так, згідно положень ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. За зазначених підстав, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

При цьому, частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що суд може розстрочити сплату судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

А за частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в редакції Закону, що діяла до 15.12.2017) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, враховуючи доводи клопотання та долучені до неї документи, свідчать про те, що позивачем у свою чергу не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставини, на які посилається позивач, що свідчать зокрема про тяжкий матеріальний стан у розумінні Закону України «Про судовий збір», відсутність доходу, що перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, які давали б суду підстави саме для звільнення позивача від сплати судового збору, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.

Згідно зі п. 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про стосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно, то наслідки залишення позовної заяви без руху застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Однак, дану позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона надійшла до суду з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду не додано до матеріалів справи документ, що підтверджує сплату судового збору, у задоволенні клопотання про його відстрочення відмовлено.

З матеріалів заяви вбачається, що окрім позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, позивач висуває до відповідача вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Так, відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704 грн. 80 коп.

А тому, враховуючи вищевикладене позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 704,80 грн., за наступними реквізитами:

Отримувач коштів УК у Десн.р-ні/Деснян.р-н

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37984978

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача 6004

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу: *;101;___ (ІПН), Судовий збір, за позовною заявою (ПІБ), Деснянський районний суд міста Києва.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи той факт, що позовна заява не сплачена судовим збором відповідно до вказаних вище вимогам Закону України «Про судовий збір», суддя дійшов висновку, що подана ОСОБА_4 позовна заява підлягає залишенню без руху з продовженням строків на їх усунення.

Керуючись ст.ст.84, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення збитків, моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення збитків, моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків терміном у 10 днів з моменту отримання копії ухвали суду. У спосіб на виконання даної ухвали суду позивачу подати відповідну заяву через канцелярію суду, або направити засобами поштового зв'язку протягом визначеного строку.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: