КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2178/2018
справа №357/3924/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Амборської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Цуранова А.Ю. 06 серпня 2018 року,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову.

Вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, звернулась до суду із цим позовом.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2018 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 квітня 2018 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі посилається на те, що має проблеми із здоров&q?ил;ям, потребує протезування, у зв&q?до;язку із чим не може постійно працювати. Також зазначає, що є творчою самозайнятою особою, у зв&q?є,;язку із чим відсутній постійних заробіток, а також має ще одну дитину - сина, ІНФОРМАЦІЯ_2, який навчається та він надає йому матеріальну допомогу.

Вказав також, що є громадянином, віднесеним до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відтак звільнений від сплати судового збору.

В судовому засіданні відповідач доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач в судове засідання не з&qu; ;явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає із матір&quяк;ю, є інвалідом з дитинства, їй встановлений діагноз цукровий діабет 1 типу, тяжка форма.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції враховуючи стан здоров&qulo;я дитини, не надання відповідачем доказів неможливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифіковану Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України &qusi;Про охорону дитинства&quTi; кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України у редакції на час ухвалення рішення:

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є граничною межею, нижче якої розмір аліментів не може встановлюватися, а присудження аліментів у такому розмірі є крайнім заходом, який має ураховувати матеріальне становище батьків і дитини, а також їхній стан здоров&q? т;я.

З матеріалів справи убачається, що дитина є особою з особливими потребами, має захворювання - цукровий діабет 1 типу, тяжка форма.

При вирішенні спору, суд першої інстанції врахував стан здоров&quon;я дитини, відповідача, фінансові можливості платника аліментів та дійшов обґрунтованого висновку при визначенні розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем надається матеріальна допомога повнолітньому сину, ІНФОРМАЦІЯ_3, не є підставою для зменшення визначеного судом розміру аліментів, оскільки про такі обставини не було заявлено в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про помилкове стягнення з відповідача на користь держави удового збору, відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

Відповідно до ст.5 Закону України &qut:;Про судовий збір&quhi; визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до даних посвідчення Серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 є громадянином, віднесеним до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відтак звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду в якості позивача.

Проте відповідач не відноситься до певної категорії осіб, які взагалі звільняються від сплати судового збору, а є особою, що має пільги при зверненні до суду як позивач. В цій справі ОСОБА_2 є відповідачем, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь держави судових витрат.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381, 383, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В.Соколова