233 № 233/2143/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вказаним позовом звернулась ОСОБА_1, в якому просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2012 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до половини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття, починаючи з дня подання заяви.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у звязку з тим, що діти дорослішають на їх утримання потрібно значно більше коштів, зокрема, на харчування, придбання одягу, предметів першої необхідності, шкільного приладдя, засобів гігієни, медикаментів, збільшилась плата за комунальні послуги. У позивача крім заробітної плати та аліментів на утримання дітей від відповідача інших доходів для забезпечення прав та інтересів дітей не має. Крім того, мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дітей було збільшено до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2012 року було передбачено стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку платника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що підстав для збільшення розміру аліментів немає. Крім того, на даний час він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 І має на утриманні ще двох дітей синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2018 року відповідачу ОСОБА_2 було повернуто зустрічну позовну заяву.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_9 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2012 року, яке набрало законної сили 21 лютого 2012 року, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 січня 2012 року і до повноліття найстаршої дитини, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

Відповідно до довідки №5 від 15.02.2018 року, виданої Святошинським психоневрологічним інтернатом, позивач ОСОБА_1 працює санітаркою-палатною та за період з лютого 2017 року по січень 2018 року включно нею отримано заробітну плату в загальному розмірі 92883,05 грн.

Згідно з довідкою № б/н від 18.09.2018 року, виданої ФОП ОСОБА_10, відповідач ОСОБА_2 з 05.05.2015 р. по теперішній час працює водієм автотранспортних засобів та за період з березня 2018 року по серпень 2018 року включно ним отримано заробітну плату в загальному розмірі 22338,00 грн.

03 липня 2015 року відповідач ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5. що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 426394 від 03.07.2015 р. (актовий запис № 8 від 03.07.2015 р., складений виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області). Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-НО № 575638 від 21.02.2014 р., І-НО № 719491 від 04.08.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачем залишилось недоведеним наявність змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків, або інших випадків, передбачених сімейним законодавством.

Суд не бере до уваги посилання позивача про те, що з часу ухвалення рішення Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 10 лютого 2012 року було збільшено мінімальний гарантований розмір аліментів, який наразі складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки сімейним законодавством не передбачена така підстава для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17. Так, у вказаній постанові зазначено, що визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Пленумом Верховного Суду України у пункті 17 постанови N 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 274, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення 19 листопада 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_1, відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя