Справа № 234/2671/17
Провадження № 2/234/2297/18
Рішення

іменем України

13 серпня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Ющенко С.М.,

№234/2671/17, номер провадження №2/234/2297/18

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Банку «ПриватБанк»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості

Учасники справи:

від позивача:представник позивача ОСОБА_3, довіреність № 6902 К-О від 26.05.2017

від відповідача: ОСОБА_2

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

27.02.2017 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до договору б/н від 04.10.2007 р. надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у сумі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідач в порушення умов договору, у встановлені строки не сплачував суми Кредиту та процентів за його користування, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 31.01.2017 року в сумі 11574,21 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 451,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7395,76 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2700,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 527,34 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11574,21 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн..

Відповідач позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення, просить застосувати строк позовної давності.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Представник позивача в позовній заяві вказав, що у разі неявки відповідача не заперечую проти розгляду справи за відсутності представника банку.

Відповідач надав заяву від 12.06.2018 року про слухання справи за її відсутності.

3. Процесуальні дії у справі

Заочним рішенням Краматорського міського суду від 18.07.2018 року позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі.

Ухвалою Краматорського міського суду від 17.05.2018 скасовано заочне рішення Краматорського міського суду від 18.07.2018 року. Визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження.

Протокольною ухвалою від 13.08.2018 року задоволено заяву позивача про розгляд справи за відсутності представника банку.

Протокольною ухвалою від 13.08.2018 року задоволено заяву відповідача про слухання справи за її відсутності.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з договору № б/н від 04.10.2007р. ПАТ «Приватбанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Строк погашення процентів за користування Кредитом щомісяця за попередній місяць, строк погашення Кредита в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця.

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість відповідача по кредиту станом на 31.01.2017 року в сумі 11574,21 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 451,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7395,76 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 527,34 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на мовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться."

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Судом не приймаються пояснення відповідача, що позивач пропустив 3-х річний строк звернення до суду, так як останній платіж відповідачем здійснено 22.07.2014 року, тобто строк звернення закінчується 22.07.2017.

Відповідно до ст. ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

04.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір якій оформлений у вигляді Заяви-анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яка фактично є кредитним договором, що укладено у письмовій формі та підписано сторонами. Відповідно до умов якого кредитний договір складається з Анкети-заяви, Довідки про умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, за умовами якої передбачено сплату відсотків в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування.

Згідно з Тарифами обслуговування платіжної картки базова процентна ставка на місяць складала 1,9 відсотка, тобто 22,8 відсотків на рік.

З наданого позивачем розрахунку убачається, що за період з 01.01.2013 року по 29.08.2014 нарахування відсотків здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли з 01.01.2013 року, щомісячна процентна ставка складала 2,5 відсотка у місяць, тобто 30,0 відсотка на рік(згідно розрахунку позивача та даних з офіційного веб-сайту ПАТ КБ «ПриватБанк»); з 13.09.2014р. по 31.03.2015р. нарахування відсотків здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли з 01.09.2014 року, щомісячна процентна ставка складала 2,9 відсотка у місяць, тобто 34,8 відсотка на рік(згідно розрахунку позивача та даних з офіційного веб-сайту ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Починаючи з 01.04.2015 року нарахування відсотків відповідачу здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли з 01.04.2015 року, щомісячна процентна ставка складала 3,6 відсотка у місяць, тобто 43,2 відсотка на рік (згідно розрахунку позивача та даних з офіційного веб-сайту ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

Відповідно до анкети-заяви, особа, яка її підписала, зобовязана виконувати умови і правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

Однак відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. (ч.3 ст. 1056-1)

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. (ч.4 ст. 1056-1)

З матеріалів справи убачається, що при укладенні договору сторонами узгоджена базова процентна ставка на місяць у розмірі 1,9 % на місяць, тобто 22,80 % на рік, що підтверджується підписаною сторонами Довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна».

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення боржника про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Звертаючись до суду з позовом щодо стягнення заборгованості та обґрунтовуючи свої вимоги щодо розміру відсотків позивач зазначав, що розміщення на сайті банківської установи відповідної інформації є належним повідомленням боржника відсоткової ставки. Проте це ні є належним повідомленням боржника про збільшення відсоткової ставки у розумінні ст..11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем на час дії відсоткових ставок 30,0 %, 34,80% та 43,20% погашення заборгованості здійснювалося частково, а саме: з 01.01.2013 року по 31.01.2017 року сплачено відповідачкою 12689,83 грн.

З наявної в матеріалах справи анкеті-заявці про приєднання до умов та правил надання банківських послуг убачається, що сторонами обумовлено проценту ставку за користуванням кредитом 22,8% річних на залишок заборгованості.

Тобто, виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 30% річних та кількості днів за період з 01 січня 2013 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 31.12.2017 року, яка складає 1491 день, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 6144,72 грн. з наступного розрахунку: 6188,36 грн. (поточна заборгованість за кредитом) х 22,8 % : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 1491 днів = 5843,67 грн.; 318,81 грн.(прострочена заборгованість за кредитом) х 22,8% : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 1491 день = 301,05 грн.; 5843,67 грн. + 301,05 грн. = 6144,72 грн., та разом із заборгованістю за процентами станом на 01.01.2013 року (накопичувальним підсумком) у сумі 128,64 грн. стягненню підлягає 6273,36 грн. (6144,72 грн. +128,64 грн.).

Загальна заборгованість з урахуванням сплачених відповідачем за цей період грошових коштів склав 90,70 грн. (( 6188,36 + 318,81 + 6273, 36 ) 12689,83( сплачені відповідачем кошти))

Як вбачається з розрахунку позивача з 24.03.2014 року у відповідача відсутня поточна заборгованість за кредитом та прострочена заборгованість за кредитом.

Тому суд приходить до висновку, що 90,70 грн. це заборгованість відповідачки по процентам за користування кредитом.

5. Позиція суду

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом не підлягають задоволенню у повному обсязі, а в частині заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути станом на 31.01.2017 року заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 90,70 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені та штрафів суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.20114 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості і зобовязань за кредитними договорами та договорами позики у період з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористичної операції, а також юридичним особам підприємцям, що проводять (проводили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079 було зупинене дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053. Таким чином, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.20114 року №1669-VII за період з 14.04.2014 року нарахування пені та штрафів нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договором позики у період проведення антитерористичної операції, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати.

Таким чином, за період з 14.04.2014 року по 31.01.2017 року не підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією 2700 грн., штрафів: штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 527,34 грн.

На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.10.2007 року в сумі 90,70 грн., що є процентами за користування кредитом.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.10.2007 р. в сумі 11483,51 грн. слід відмовити.

6. Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 16.02.2017.

Відповідач є інвалідом 1 групи (довідка МСЕК серія 10ААБ №277324 від 12.12.2011) та позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору визначений законом для майнових спорів. За таких обставин стягнення судового збору на користь позивача не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 261, 509, 525, 526, 530, 551, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (р/р 3111 у ПАТ КБ „ПриватБанк, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.10.2007 р. в сумі 90,70 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.10.2007 р. в сумі 11483,51 грн. відмовити.

Судові витрати покласти на позивача ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені, проголошені та вручені 13.08.2018. Повний текст рішення виготовлений 17.08.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Суддя С.М. Ткачова