ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5350/17 Номер провадження 22-ц/814/133/18Головуючий у 1-й інстанції Шевська О. І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

секретар Радько О.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, Державне підприємство «Аграрно-промислова фірма «Полтавасадвинмаркет»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 19 липня 2018 року в приміщенні суду в м. Полтава, у складі судді Шевської О.І., повний текст якого складено 30 липня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, Державного підприємства "Аграрно-промислова фірма "Полтавасадвинмаркет" про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до клопотання від 03 липня 2018 року (т. 2 а.с.30), просила визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального фонду держмайна України в Полтавській області № 407 від 21 червня 2017 року про звільнення, поновити її на посаді директора ПрАТ «Полтавасадвинмаркет», стягнути з ПАТ «Полтавасадвинмаркет» на її користь 62 262,12 грн. компенсації за час вимушеного прогулу, 8 000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 11 листопада 2014 року Міністерством аграрної політики та продовольства України з нею було укладено контракт, згідно якого вона була прийнята на посаду директора ДП «Аграрно-промислова фірма «Полтавасадвинмаркет».

У серпні 2015 року підприємство передано до управління Регіонального Фонду держмайна України в Полтавській області.

Вказувала, що в період з 20 червня2017 року по 04 липня 2017 року у зв'язку із захворюванням вона перебувала на лікарняному. 27 червня 2017 року отримала листа Регіонального фонду держмайна України в Полтавській області, яким її було повідомлено про розірвання контракту і звільнення з 21 червня 2017 року.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки вона не була попереджена про звільнення за 2 місяці до звільнення, яке відбулось в період її тимчасової непрацездатності.

Вказувала, що в день звільнення їй не була видана трудова книжка та з неїне проведений повний розрахунок, а тому відповідач повинен виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Регіонального відділення фонду держмайна України по Полтавській області № 407 від 21 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_2

Стягнуто з ПрАТ «Полтавасадвинмаркет» на користь ОСОБА_2 62 262,12 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу та 8 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку окремо один від одного оскаржили ОСОБА_3 та РВ Фонду державного майна України по Полтавській області.

ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевою суду в час і пні відмови у задоволенні її позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме безпідставне не поновлення її на роботі, оскілки перешкоди або законодавчі обмеження для цього відсутні.

РВ Фонду державного майна України по Полтавській області просило скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмов)' у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою суду законності звільнення позивача, а саме відповідність дій роботодавця змовам контракту та вимогам КЗпП України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга РВ Фонд) державного майна України по Полтавській області підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню і наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 Ц1ІК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, були законним і обґрунтованим.

Законним с рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення мас відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2014 року між Міністерством аграрної політики та продовольства України та ОСОБА_2 було укладено контракт строком дії з 11 листопада 2014 року по 10 листопада 2017 року. Контрактом передбачені підстави його дострокового розірвання, зокрема п. 5.3 передбачена можливість його розірвання у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом.

21 червня 2017 року наказом РВ Фонду держмайна по Полтавській області за № 407 контракт з ОСОБА_3 розірвано за звільнено з посади директора ДП «АПФ «Полтавасдвинмаркет». Контракт розірвано до закінчення йото дії на підстав підпункту «а» п. 5.3 контракту відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Колегія суддів не може погодитись з висновком місцевого суду про те. що вищевказаний наказ є незаконним.

Розірвання контракту є законним, оскільки ОСОБА_3 було допущено систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї контрактом, зокрема п.п. 2.1.2.4, 2.5 контракту.

Викладене підтверджується наказом РВ Фонду держмайна по Полтавській області від 13 квітня 2016 року (т. 1 а.с. 55). яким ОСОБА_2 оголошено догану у зв'язку із порушенням нею п.п. 1.1, 2.1, 2.2. 2.4. 2.5. 2.7 контракту, яке було встановлено рішенням комісії з проведення фінансово-економічного аналізу господарської діяльності акціонерних товариств та державних підприємств від 31 березня 2016 року.

Вказаний наказ с чинним. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 13 лютого 2017 року, яке набрало законної сили, встановлено обґрунтованість рішення комісії від 31 березня 2016 року про встановлення неналежного виконання ОСОБА_2 обов'язків, визначених контрактом, а саме п.п. 1.1. 2.1. 2.2. 2.4. 2.5. 2.7. то полягало у погіршенні фінансово-економічних показників підприємства, неподання в установлені строки річного фінансового плану підприємства, неподання звіту про результати виконання показників, передбачених контрактом (т. 1 а.с. 58).

У подальшому, протоколом засідання комісії з проведення фінансово-економічного аналізу господарської діяльності акціонерних товариств та державних підприємств від 24 березня 2017 року встановлено невиконання ОСОБА_2 п.п. 1.1. 2.1. 2.2. 2.4. 2.5. 2.7 контракту, зокрема, невиконання фінансової о плану підприємства на 2016 рік. погіршення фінансово-економічних показників підприємства, отримання збитку у розмірі 219 300 грн.. ненадання звіту до регіонального відділення до 15 лютого 2017 рок.

На підставі встановлених комісією порушень наказом РВ Фонду держмайна по Полтавській області № 247 від 05 квітня 2017 року (т. 1 а.с. 61) на ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Протоколом засідання комісії з проведення фінансово-економічного аналізу господарської діяльності акціонерних товариств та державних підприємств від 30 травня 2017 року (т. 1 а.с. 48) встановлено невиконання ОСОБА_2 обов'язків, визначених п.п. 1.1. 2.1. 2.2. 2.4. 2.5. що полягало к тому, що діяльність ДП «АПФ «Полтавасадвинмаркет» за 1 квартал 2017 року була збитковою, не виконано завдання, які визначені фінансовим планом підприємства на 1 квартал 2017 року, відбулося погіршення фінансово-економічних показників підприємства у порівнянні з 2016 роком, допущено збиток підприємства на суму 408 000 грн.

Вищевказані обставини вказують на наявність підстав для дострокового розірвання контракту на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України та п. 5.3 контракту, оскільки ОСОБА_2 без поважних причин допущено невиконання обов'язків, покладених на неї контрактом.

Звільнення позивача під час лікарняного не свідчить про незаконність такого звільнення.

Так. відповідно до ч. З ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним орган' в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Аналогічні правила застосовуються і до випадків звільнення працівника з підстав, передбачених ст. 41 КЗпП України (ч. 3 цієї норми).

Разом з тим. зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п. 4 ст. 36 КЗпП України, до якою віднесено дише звільнення з підстав, передбачених ст.ст. 40. 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена в ст. ст. 40. 41 КЗпП України або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Виходячи з нормативного тлумачення п.п. 4, 8 ст. 36. ч. 3 ст. 40, ч. 3 ст. 41. ст.ст. 40, 41 КЗпП України на припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - п. 8 ст. 36 КЗпП України, а не у зв'язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, ч. 3 ст. 40 КЗпП України не поширюється.

Положення ст. 49-2 КЗпП України щодо порядку попередження працівників про наступне вивільнення, не поширюються на спірні правовідносини, оскільки повивача було звільнено з підстав, визначених контрактом.

Виходячи з того, то звільнення . позивача було законним, то вимоги про скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які с обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

РВ Фонду держмайна України по Полтавській області не оскаржувало рішення місцевого суду в частині відмови у поновленні ОСОБА_2 на займаній посаді. Однак, колегія суддів встановила, що місцевим судом помилково відмовлено у задоволенні відповідних позовних вимог у зв'язку із тим, що позивача було звільнено незаконно, проте строк дії контракту закінчився, що унеможливлює поновлення особи на роботі.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 звільнена з роботи у зв'язку з розірванням контракту на підстав п. 5.3 контракту та п. 8 ст. 36 КЗпП України, що є правомірним, а відтак суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було ухвалено помилкове рішення, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 липня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, Державного підприємства "Аграрно-промислова фірма "Полтавасадвинмаркет" про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у розмірі 3 524 грн., понесені Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області, компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук