Єдиний унікальний номер: 223/563/17
Провадження номер: 2-з/223/1/2018
УХВАЛА

14 червня 2018 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в особі головуючого - судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши заяву позивачки ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вугледарського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя.

До Вугледарського міського суду Донецької області надійшла заява позивачки про забезпечення позову шляхом витребування у ОСОБА_4 оригіналів правовстановлюючих документів на автомобілі: ВАЗ 21099 з державним реєстраційним номером НОМЕР_4; автомобіль ЗИЛ з державним реєстраційним номером НОМЕР_3; автомобіль DAF з державним реєстраційний номером НОМЕР_5, та документи про вартість придбаних транспортних засобів, довіреність на право користування транспортними засобами, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів. Витребувати у відповідача оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2. Накласти арешт на майно: автомобіль ВАЗ 21099 з державним реєстраційним номером НОМЕР_4; автомобіль ЗИЛ з державним реєстраційним номером НОМЕР_3; автомобіль DAF з державним реєстраційний номером НОМЕР_5; квартиру АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_2. Заборонити ОСОБА_4 використання, продаж арештованого майна. Накласти арешт на всі грошові кошти, що належать ОСОБА_4 особисто і знаходяться на всіх розрахункових рахунках в банківських установах, або підлягають поверненню чи передачі, чи сплаті ОСОБА_4 іншими особами, накласти арешт на всі грошові кошти ОСОБА_4

Обґрунтовуючи своє клопотання про забезпечення позову позивачка зазначає, що предметом спору в межах даного цивільної справи є спільне майно подружжя: квартира АДРЕСА_1 в Петровському районі міста Донецька, будинок АДРЕСА_2, автомобілі: ВАЗ 21099 з державним реєстраційним номером НОМЕР_4; автомобіль ЗИЛ з державним реєстраційним номером НОМЕР_3; автомобіль DAF з державним реєстраційний номером НОМЕР_5. Відповідач ОСОБА_4 одноособово користується спільним майном, і використовує їх для здійснення підприємницької діяльності, отримуючи особисто дохід. У позивачки є побоювання, що відповідач одноособово розпорядиться спільним майном. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 07.03.2018 року по справі призначено товарознавчу експертизу автомобілів та зобов'язано ОСОБА_4 надати для огляду вказані транспортні засоби і не чинити перешкод у проведенні експертизи. Однак, відповідач навмисно не виконав ухвалу суду і не надав для огляду автомобілі.

Окрім того, ОСОБА_4 опублікував повідомлення про продаж автомобіля DAF ХF 95380 2006 року випуску з державним реєстраційний номером НОМЕР_5 червоного кольору, на офіційному сайті продажу автомобілів AUTO.RIA.COM, частково змінивши зовнішній вигляд кабіни автомобілю, в якому зазначив свої контактні данні, вартість автомобілю, технічні характеристики. Тому, приймаючи до уваги інтереси неповнолітніх дітей, з метою запобігання продажу автомобілів та нерухомого майна, позивачка просить суд задовольнити вимоги її заяви про забезпечення позову.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнила вимоги заяви про забезпечення позову та відмовилась від вимог заяви в частині накладення арешту на будинок АДРЕСА_2. В іншій частині вимоги заяви підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог заяви та накладення арешту на майно.

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем ОСОБА_4 11 жовтня 2003 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 від 11 жовтня 2003 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька.

Як вбачається з витягів з офіційного сайту AUTO.RIA.COM автомобіль DAF XF 2006 року випуску, червоного кольору було виставлено на продаж особою на ім'я ОСОБА_4 з зазначенням номеру мобільного телефону «НОМЕР_7», що також підтверджується дослідженим в судовому засіданні аудіозаписом.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_8 від 06.03.2018 року ОСОБА_4 належить на праві власності квартира загальною площею 64,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1, набута останнім на підставі договору купівлі-продажу №678 від 26.03.2014 року.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову є вжиттям судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може вчинити дії, направлені на утруднення виконання рішення суду чи пошкодження спірного майна.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивачки ОСОБА_3 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З досліджений в судовому засіданні доказів, а саме витягів з офіційного Інтернет-сайту AUTO.RIA.COM та аудіозапису, які узгоджується між собою та підтверджують намір відповідача на продаж автомобіля DAF XF 2006 року випуску, червоного кольору, який є предметом спору в межах даної цивільної справи. Також, суд враховує, що поширеною є практика відчуження автомобілів на підставі довіреності, приймаючи до уваги, пояснення представника позивачки, а також той факт, що відповідач має довіреність на керування транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21099, суд приходить до висновку про доцільність накладення арешту.

З огляду на викладене, у суду наявні підстави вважати, що вищезазначене майно, яке є предметом спору, може бути в подальшому відчужене відповідачем, а тому суд, у відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України, приходить до висновку, що невжиття заходів з накладення арешту на майно в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому вважає необхідним накласти арешт на майно автомобіль ВАЗ 21099 з державним реєстраційним номером НОМЕР_4; автомобіль ЗИЛ з державним реєстраційним номером НОМЕР_3; автомобіль DAF з державним реєстраційний номером НОМЕР_5; квартиру АДРЕСА_1, та заборонити ОСОБА_4 продаж арештованого майна.

Щодо заборони ОСОБА_4 використання арештованого майна, суду не було наданого жодного належного та допустимого доказу на підтвердження необхідності такої заборони.

Щодо витребування в відповідача ОСОБА_4 оригіналів правовстановлюючих документів, документів про вартість, придбаних транспортних засобі, довіреності на право керування транспортним засобом, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, суд вважає необхідним відзначити, що ст. 150 ЦПК України не передбачає такого виду забезпечення позову як витребування оригіналів документів, натомість ст. 84 ЦПК України визначає порядок витребування доказів, в тому числі оригіналів документів. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що витребування у відповідача оригіналів будь-яких документів може бути здійснено в порядку забезпечення доказів, та не підлягає розгляду як одна з вимог забезпечення позову, а тому вважає необхідним в задоволенні даної частини вимог заяви відмовити.

Щодо накладення арешту на всі грошові кошти, що належать ОСОБА_4 особисто та знаходяться на всіх розрахункових рахунках в банківських установах, або підлягають поверненню чи передачі, чи сплаті ОСОБА_4 іншими особами, суд враховує, що грошові кошти не є предметом спору в межах даної цивільної справи, а тому не вбачає жодних правових підстав для задоволення вимог заяви про забезпечення позову в даній частині.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно автомобіль ЗИЛ з державним реєстраційним номером НОМЕР_3; автомобіль DAF з державним реєстраційний номером НОМЕР_5; квартиру АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, уродженцю міста Донецька Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21099 з державним реєстраційним номером НОМЕР_4, який належить на праві власності ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3.

Заборонити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, продаж арештованого майна.

Доручити Вугледарському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та Регіональному сервісному центру МВС України в Донецькій області виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати сторонам, Вугледарському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Регіональному сервісному центру МВС України в Донецькій області.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.