Справа № 540/866/18
Номер провадження 2/540/651/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 . Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку відповідач згідно рішення суду сплачує аліменти у розмірі 643 грн. щомісячно. Натомість позивач вважає вказану суму мізерною та недостатньою для належного утримання дитини, а також такою, що не відповідає законодавчо визначеному мінімальному розміру аліментів для дітей віком від 6 до 18 років, який з 01.07.2018 по 30.11.2018 року має становити 972 грн. У звязку з наведеним позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 з твердої грошової суми 643,00 грн. щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання сторони не зявилися, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.24-27), надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, відповідач позов визнав та не заперечував проти їх задоволення (а.с.28,29), а тому суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши надані письмові докази у справі, прийшов до такого висновку.

Судом установлено, що шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 18.05.2006 р. (а.с.9), позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Рішенням Машівського районного суду від 23 червня 2014 року встановлений рішенням Машівського районного суду від 13.05.2008 р. розмір аліментів змінено та стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 643,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду та до дня досягнення повноліття дитиною (а.с.10).

Згідно довідки Машівської селищної ради № 1811 від 11.09.2018 р. позивач зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 та разом з нею зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).

Відповідно до інформації наданої інспектором з ОБВ Машівської селищної ради Полтавської області № 849 від 09.10.2018 р. відомості про зареєстроване місце проживання відповідача відсутні (а.с. 18).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

За змістом статті 160 СК України, яка кореспондується зі статтею 29 ЦК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що донька ОСОБА_3 проживає з матірю ОСОБА_1 - позивачем по справі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів донька сторін ОСОБА_3 потребує коштів на харчування та придбання одягу в більшому розмірі в силу віку, а тому аліменти в сумі 643,00 грн на даний час є недостатньою сумою для забезпечення щоденних потреб дитини, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що він має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, з урахуванням встановлених вище обставин справи, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на доньку ОСОБА_3, з твердої грошової суми 643,00 грн на частку від заробітку в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та відповідно позов задовольнити. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої доньки, обов'язок по утриманню якої покладений також і на відповідача, та захистом прав останнього. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р.

Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 263, 264, 265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 23.06.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми 643 гривень 00 копійок щомісячно на 1/4 частку від усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий Машівським районним судом на підставі рішення Машівського районного суду Полтавської області від 23.06.2014 року № 540/407/14-ц - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 352,40 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу на один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка смт Машівка Полтавської області, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт громадянина України серія КО №478037 виданий 03.01.2003 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, останнє відоме місце реєстрації: смт Машівка, вул. Гоголя,54 Полтавська область,паспорт громадянина України серія КО №013129, виданий 16.12.1999 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Суддя С.М.Косик