Апеляційний суд Житомирської області
Справа №275/542/17 Головуючий у 1-й інст. Руденко В. О.
Категорія 47 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2017 року під головуванням судді Руденка В.О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, третя особа ОСОБА_4 про скасування рішення дев'ятої сесії сьомого скликання Озерської сільської ради від 11 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив скасувати рішення дев'ятої сесії сьомого скликання Озерської сільської ради від 11 жовтня 2016 року. В обгрунтування заявлених вимог зазначав, що рішенням №17 п'ятої сесії сьомого скликання від 29 березня 2016 року Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області "Про надання дозволу на тимчасове користування земельною ділянкою" йому було надано дозвіл на тимчасове користування земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1. На цій підставі 09 квітня 2016 року був укладений договір на право тимчасового користування земельною ділянкою на умовах оренди. Разом з тим, оспорюваним рішенням від 11 жовтня 2016 року "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою" ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, орієнтовною площею 2га. для ведення особистого селянського господарства. Вказана ділянка є тією ж самою ділянкою, яка була виділена йому.

Заочним рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою цього ж суду від 31 жовтня 2017 року розглянуто заяву ОСОБА_3 про роз'яснення заочного рішення суду.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове - по суті позовних вимог. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не розглянуто його вимогу щодо витребування графічних матеріалів. Вважає, що ним було доведено, що земельна ділянка, яка надана рішенням №17 від 29.03.2017 року, та земельна ділянка, надана рішенням від 11.10.2016 року, являється однією і тією ж ділянкою. Проте, цій обставині суд не дав належної оцінки.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 29.03.2016 року рішенням №17 п'ятої сесії сьомого скликання Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області "Про надання дозволу на тимчасове користування земельною ділянкою" позивачу було надано у тимчасове користування (3 роки) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в селі Биків по вулиці Коростишівській, 32 без оформлення технічної документації, що надає право власності (а.с.10).При цьому розмір ділянки не зазначений.

На цій підставі сторонами підписано договір оренди (а.с.13).

Рішенням десятої сесії сьомого скликання Озерської сільської ради Брусилівського району від 11.10.2016 року ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею - 2 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що законних підстав для задоволення вимог про визнання протиправним зазначеного вище рішення не було.

При цьому судом враховано, що судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані законні права, свободи чи інтереси.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.3 та 4 ст.79-1 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.5 ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з ч.6 ст.79-1 ЗК винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Частиною 9 статті 79-1 ЗК визначено, що земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Проте, в даному випадку позивач не довів факту набуття у встановленому законом порядку права на земельну ділянку розміром 0,50га. та що оспорюваним рішенням зачіпаються його права.

Крім того, на день подання позову Озерська сільська рада припинила свою діяльність у зв»язку із утворенням об»єднаної територіальної громади (Брусилівської селищної ради).

Оскільки позивач не дав згоди на заміну неналежного відповідача, то і з цих підстав суд обгрунтовано відмовив у позові до відповідача, зазначеного ОСОБА_3

Оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 03.01.2018 року.