КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року

м. Київ

справа №754/3394/17

провадження № 22-ц/824/861/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_5,

представник відповідача ТузоваВ.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Тузової Владислави Олександрівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року /суддя Галась І.А./

у справі за позовом ОСОБА_7 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача та повернення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вимогами про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» суми боргу за депозитним вкладом в сумі 131 832, 00 доларів США та 3% річних від простроченої суми за період з 13.03.2014 року (момент зарахування коштів за депозитом на картковий рахунок) по день виконання зобов'язання, що на день подачі позову складає 11 637,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.02.17 року 1 долар - 27.0261 грн. складає 314 511,64 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_7 заборгованість за Договором SAMDNWF1201 від 30 листопада 2012 року у розмірі 131 832 долари США та 306 050 гривень 26 копійок. /а.с. 129-137/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «Приватбанк» Тузова В.О. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що факт наявності у позивача оригіналів договору та квитанцій про внесення коштів, не є належним доказом невиконання умов банку повернення коштів за вкладом після закінчення строку його дії. Договір було укладено по 30.11.2013 р., ще до моменту відкликання та анулювання НБУ банківських ліцензій окремих банків та підрозділів, що розташовані на території АР Крим і м. Севастополя. Судом першої інстанції не встановлено факту наявності коштів на депозитному рахунку, а тягар доведення покладається на позивача. Доступ ПАТ КБ «Приватбанк» до первинних документів клієнтів Кримського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» на даний час є обмеженим, а тому відповідач позбавлений можливості надати касові документи по вкладу позивача. В частині, що стосується стягнення 3% річних, посилалась, що така сума розраховуються виключно у грошовій одиниці України, станом на день початку прострочення виконання зобов'язання - 14.03.2014 р., та становить 119 274, 22 грн.

Представник позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_5 звернулася з відзивом на апеляційну скаргу, вказуючи на необґрунтованість її доводів. Зазначала про те, що відповідачем визнається факт укладення договору та внесення на рахунок коштів у розмірі 120 000 доларів США. Позивачем до матеріалів справи долучено відповідні виписки з особового рахунку, що підтверджують її доводи та свідчать про те, що на момент звернення позивача до банку про перерахування коштів, вони перебували на рахунку банку, платіжне доручення виконано не було, станом на 26.07.2014 р. кошти перебували на рахунку позивача. Не є обґрунтованим і посилання апелянта на відсутність доступу до документів на території АР Крим, оскільки депозитний договір укладено з банком як юридичною особою, через філію, яка є його структурним підрозділом. Також зазначала, що судом першої інстанції обґрунтовано нараховані 3% річних, що відповідає усталеним правовим позиціям, у гривні станом на день подачі позову.

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 р. ліквідовано Апеляційний суд м. Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 2 жовтня 2018 року № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року.

Таким чином, розгляд справ та матеріалів, що знаходились у провадженні Апеляційного суду м. Києва та Апеляційного суду Київської області, з урахуванням нового автоматичного розподілу справи, здійснюється Київським апеляційний судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 30.11.2012 року між позивачкою ОСОБА_7 та відповідачем ПАТ КБ «Приват Банк» був укладений Договір № SAMDNWF1201 (Вклад «Депозит «VIP») із строком дії 366 днів по 30.11.2013 року, включно, та відсотковою ставкою 10 % річних, період нарахування відсотків 1 (один) місяць. /а.с. 14/

На виконання умов даного договору Банком було відкрито депозитний рахунок НОМЕР_1, а також рахунок для зарахування відсотків по вкладу за НОМЕР_2.

30.11.2012 року на виконання умов договору позивачкою було внесено 120.000 доларів США, які було прийнято та зараховано Банком на депозитний рахунок на депозитний рахунок НОМЕР_1, що підтверджується квитанцією № 389344362 Tr. № CAGRAGR66903 від 30.11.2012 року. Крім того, у відповідності до умов договору, нараховані на вклад відсотки банк зараховував на картковий рахунок НОМЕР_2. /а.с. 15/

Строк дії Договору від 30.11.2012 року сторонами було продовжено, оскільки жодна із сторін не зверталася з відмовою від продовження строку вкладу, а ОСОБА_7 у день закінчення дії договору із заявою про повернення суми вкладу до Банку не звернулася.

13.03.2014 року позивач через філію «Кримське регіональне управління» ПАТ КБ «Приват Банк» було надано платіжне доручення в іноземній валюті № mn 1540 на суму 131.832,00 доларів США, на перерахування її коштів на її рахунок, відкритий у ПАТ «ОТП Банк м. Київ» НОМЕР_3. Однак, у порушення вимог п. 8.4, 21.1, 22.4, 22.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» послуги щодо безготівкового переводу коштів з карткового рахунку на інший рахунок вона не отримала, офіційної відмови із зазначення причин невиконання розрахункового документу Банк не надав, платіжне доручення не повернув. На її неодноразові звернення до Банку її запевняли що переказ коштів буде здійснено.

Крім того, правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 06.05.2014 року № 260 &quві;Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя&q?и ;.

Згідно із п. 5 Постанови НБУ № 260 банки, у тому числі ПАТ КБ &quба;Приват Банк&q?лі;, зобов'язаний припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Таким чином, ПАТ «КБ «Приватбанк» роботу на території АР Крим припинив.

Як встановлено судом, Депозитний договір № SAMDNWF1201 (Вклад «Депозит «VIP») було продовжено на новий строк і 13.03.2014 року достроково припинено за заявою вкладника ОСОБА_7 Належні ОСОБА_7 за договором кошти у сумі 117.650,16 доларів США були перераховані Банком на картковий рахунок ОСОБА_7 НОМЕР_2. Отже, станом на 13.03.2014 року, з урахуванням перерахованої за депозитом суми, на картковому рахунку позивачки знаходились грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 132.094,19 доларів США /а.с. 23/.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ч. 1 ст. 1058 ЦК України про те, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором; ст. 1060 ЦК України про те, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад), договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення, за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; ст. 1061 ЦК України про те, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; ч. 2 ст. 625 ЦК України про те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, встановивши, що внесення суми вкладу підтверджується належними доказами, суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про стягнення вкладу з відсотками у сумі 131 832,00 долари США.

Разом з тим, ОСОБА_7, пораховано 3% річних на день подачі позову, що складає 11 637,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.02.17 року 1 долар - 27.0261 грн. та становить 314 511,64 грн. (131 832,00 долари х 3% : 365 календарних днів х 1074 календарних днів) х 27.0261 грн. = 314 511,64 грн.)

Погоджуючись із наявністю заборгованості по нарахованим відсоткам за період з 13.03.2014 року по 20.02.2017 року в розмірі 11.637,33 долари США, суд першої інстанції також вірно визначив розмір заборгованості в еквіваленті до національної валюти саме на час постановлення рішення суду, тобто, станом на 04.07.2018 року, що за курсом НБУ станом на 04.07.2018 року 1- долар США - 26.2990 грн. становить 306.050 грн. 26 коп., а тому дійшов вірного висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_7, в цій частині.

Доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не досліджено факту наявності у позивача оригіналів договору та квитанцій про внесення коштів, колегією суддів не приймаються до уваги, як недоведені належним чином. Суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу, при перевірці її доводів, досліджував оригінали документів, а саме договір про депозитний вклад від 30.11.2012 року, квитанцію про внесення грошових коштів у розмірі 120.000 доларів США, та клієнтську виписку по договору № SAMDNWF1201 (Вклад «Депозит «VIP»).

Доводи апеляційної скарги про не встановлення судом першої інстанції точної суми на рахунках по вкладу, на час подачі позову та на момент розгляду справи, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки така інформація може бути надана лише ПАТ КБ «Приват Банк». Оскільки як зазначено апелянтом, Кримська філія ПАТ КБ «Приват Банк» самостійно вела облік банківських операцій, а тому ПАТ КБ «Приват Банк» такою інформацією не володіє, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги останню надану виписку по рахунку станом на 26.07.2014 р. /а.с. 21-23/. Окрім того сума, заявлена позивачем самостійно зменшена з 132 094, 19 доларів США до 131 832, 00 доларів США. В судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити підстави саме такого розрахунку, водночас, з урахуванням виписки по рахунку та заявленої суми позивачем, суд не виходить за межі позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо валюти 3% річних та їх стягнення лише у грошовій одиниці України, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки судом першої інстанції визначено суму стягнення у гривні, на момент ухвалення рішення у сумі 306 050, 26 грн.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Вклад позивачем здійснено у доларах США. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, в даному випадку ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приват Банк» зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував, а тому висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Тузової ВладиславиОлександрівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: