_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-5556/10
Провадження № 2-во/520/79/18
УХВАЛА

15.05.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2010 року та виправлення помилки у виконавчому листі, виданому Київським районним судом міста Одеси по цивільній справі №2-5556/10 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2010 року та виправлення помилки у виконавчому листі, виданому Київським районним судом міста Одеси по цивільній справі №2-5556/10 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій заявник просить суд виправити описки у рішенні та виправити помилку у вказаному виконавчому листі, зазначивши вірно, що аліменти на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 підлягають стягненню з 18 червня 2010 року по «12 вересня 2023 року», замість помилкового «12 вересня 2005 року».

Відповідно до автоматизованої системи документообігу вказану цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16 квітня 2018 року прийнято до розгляду вказану заяву та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

В судове засідання 15.05.2018 року заявник ОСОБА_1 не зявився, однак 15.05.2018 року надав до суду заяву в якій заяву підтримав, просить суд задовольнити, розгляд якої провести за його відсутності.

Сторони по цивільній справі №2-5556/10 у судове засідання не зявились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про прични неявки суд не повідомили.

У відповідності до вимог ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Частиною 3 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У звязку з чим, судом було ухвалено провести розгляд питання щодо виправлення описки у рішенні суду та виправлення помилки у виконавчому листі в судовому засіданні за відсутності сторін по справі.

Дослідивши вказану заяву, додані до неї документи та матеріали цивільної справи №2-5556/10, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала на розгляді цивільна справа №2-5556/10 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

За наслідком розгляду вказаної справи, 21 жовтня 2010 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення яким позбавлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі ј частки всіх її доходів, щомісячно, починаючи з 18 червня 2010 року по 12 вересня 2005 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили 01 листопада 2010 року.

27 лютого 2018 року Київським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист №2-5556/10 про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі ј частки всіх її доходів, щомісячно, починаючи з 18 червня 2010 року по 12 вересня 2005 року.

Суд зазначає, що ч.1 ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З матеріалів цивільної справи №2-5556/10 вбачається, що ОСОБА_2 народився 12 вересня 2005 року, а отже дитина досягне повнолітнього віку 12 вересня 2023 року.

У звязку з чим, судом встановлено, що судом у другому абзаці резолютивної частини рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2010 року по цивільній справі №2-5556/10, допущено описку та в графі «резолютивна частина» у виконавчому листі №2-5556/2010, виданому 27.02.2018 року Київським районним судом міста Одеси, допущено описку, а саме помилково зазначено, що стягненню з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягають аліменти в розмірі ј частки всіх її доходів, щомісячно, починаючи з 18 червня 2010 року по «12 вересня 2005 року», замість вірного «12 вересня 2023 року».

Одночасно суд зазначає, що з заявою про виправлення описки у вказаному рішенні та про виправлення помилки у вказаному виконавчому листі звернувся - ОСОБА_1.

Частиною першою статті 269 ЦПК України встановлено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно ч 1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Згідно ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

На підставі ч 1, ч 2 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреність фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішення про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

На підставі ч 8 ст. 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Оскільки ОСОБА_1 не був учасником справи №2-5556/10 при розгляді позову заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, та не надав до суду при подачі заяви про виправлення описки у рішенні та про виправлення помилки у виконавчому листі будь яких документів, що підтверджують його повноваження (довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження), суд відмовляє у задоволені заяви. Також, суд розяснює заявнику, що він має право повторно звернутись до суду у разі наявності у нього документів, що підтверджують його повноваження по справі.

Одночасно судом враховується, що згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або описками, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Помилки можуть бути виправлені в ухвалі або в рішенні суду не залежно від того чи набрало воно законної сили і чи воно виконане.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод Європейського суду з прав людини як джерела права.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Право на справедливий суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обовязкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Обовязковість виконання судових рішень, разом із іншими складовими права на справедливий суд, зокрема, такими як субєктивна неупередженість суду, принцип правової визначеності, заборона втручання законодавця у відправлення правосуддя розглядаються Судом в якості елементів верховенства права (Golder v. The United Kingdom, аpp. no. 4451/70).

Дослідивши та вивчивши матеріали цивільної справи №2-5556/10, оскільки рішення по вказаній справі набрало законної сили та підлягає обовязковому виконанню, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, з урахуванням того, що судом встановлено допущення описки в другому абзаці резолютивної частини рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2010року по цивільній справі №2-5556/10 та допущення помилки в графі «резолютивна частина» у виконавчому листі №2-5556/2010, виданому 27.02.2018 року Київським районним судом міста Одеси, а саме помилково зазначене, що стягненню з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягають аліменти в розмірі ј частки всіх її доходів, щомісячно, починаючи з 18 червня 2010 року по «12 вересня 2005 року», замість вірного «12 вересня 2023 року», у звязку з чим суд вважає за необхідно виправити вказану описку та помилку з власної ініціативи суду.

Керуючись ст. 269, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2010 року та виправлення помилки у виконавчому листі, виданому Київським районним судом міста Одеси по цивільній справі №2-5556/10 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишити без задоволення.

Виправити описку в другому абзаці резолютивної частини рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2010року по цивільній справі №2-5556/10 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши вірно, що стягненню з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягають аліменти в розмірі ј частки всіх її доходів, щомісячно, починаючи з 18 червня 2010 року по «12 вересня 2023 року», замість помилкового «12 вересня 2005 року».

Виправити помилку в графі «резолютивна частина» у виконавчому листі №2-5556/2010, виданому 27.02.2018 року Київським районним судом міста Одеси, зазначивши вірно, що стягненню з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягають аліменти в розмірі ј частки всіх її доходів, щомісячно, починаючи з 18 червня 2010 року по «12 вересня 2023 року», замість помилкового «12 вересня 2005 року».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складений 15 травня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.