Справа № 442/7496/15 Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р.М.
Провадження № 22-ц/783/7333/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області про зобов'язання не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми; визначення наступних способів його участі у вихованні дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі особистого спілкування у відсутності відповідача та інших осіб в наступні періоди: побачення із дітьми раз на місць кожної першої суботи місяця із можливістю ночівлі дітей на неділю за місцем реєстрації його батьків АДРЕСА_1; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул діти проводять з батьком з 10.06. по 25.07. включно кожного року, а також на період зимових канікул з 01.01 по 10.01. кожного року включно за адресою його проживання - АДРЕСА_4, - необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; зобов'язання відповідача за два дні до дня його зустрічей із дітьми, надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомляти про таке його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позов ОСОБА_4 задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до п. 3 рішення виконавчого комітету Дрогобицького міської ради від 22.05.2014 року №63. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 243,60 грн. судового збору.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази чинення відповідачем перешкод ОСОБА_4 у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми. Натомість, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що понад рік позивач не вживав жодних дій щодо спілкування з дітьми, не намагався зустрітися з ними. Зазначає те, що з метою захисту прав та інтересів дітей та уникнення конфліктів, з метою уникнення психологічного травмування дітей, ОСОБА_3, не перешкоджає і надалі погоджується не перешкоджати зустрічам батька з дітьми, виконувати рішення органу опіки та піклування. Також, просить врахувати, що ухвалюючи оскаржуване рішення у відповідності до п. 3 рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22.05.2014 року № 63, суд першої інстанції не з»ясував, чи існують належні умови для ночівлі двох малолітніх дітей різної статі у квартирі, де знаходяться двоє важко хворих перестарілих людей, з якими діти давно не спілкувались, чим відповідно порушив положення Конвенції про права дитини. На підставі вищенаведеного апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не зв"явилися, хоча про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

17 січня 2018 року на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_3, що вона та її представник не можуть з"явитися в судове засідання призначене на 24 січня 2018 року у зв"язку з сімейними обставини, а тому просить відкласти розгляд справи. Таку причину колегія суддів не вважає поважною та вважає за можливе проводити розгляд справи без ОСОБА_3 і її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України в чинній редакції, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до 20 червня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин між сторонами склалися неприязні, недоброзичливі відносини, спірні питання вони вирішують не шляхом знаходження компромісів в результаті мирного спілкування та добровільного вирішення, а шляхом звернення до судових та правоохоронних органів.

З матеріалів справи також вбачається і це безспірно встановлено судом першої інстанції, що позивач маючи бажання спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні, 14 квітня 2014 року звернувся до органу опіки та піклування, а саме: до виконкому Дрогобицької міської ради Львівської області, із заявою про встановлення порядку зустрічей з дітьми, мотивуючи тим, що колишня дружина перешкоджає у зустрічах з дітьми.

Заява ОСОБА_7 розглядалася Комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Дрогобицької міської ради від 14 травня 2014 року, що підтверджується витягом з протоколу № 5 засідання Комісії, з якого вбачається, що на засіданні комісії були присутні батьки дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, заява ОСОБА_4 та вирішення питання участі у вихованні та спілкуванні дітей розглядалася в присутності ОСОБА_3, тобто за участі обох батьків. Діючи в інтересах малолітніх дітей, члени комісії запропонували порядок зустрічей ОСОБА_4 з дітьми та зобов'язали матір дітей не чинити перешкод зустрічам за адресою проживання дітей АДРЕСА_2. Попереджено обох батьків про відповідальність за невиконання даного рішення. Комісія рекомендувала виконкому Дрогобицької міської ради встановити порядок зустрічей ОСОБА_4 з дітьми, запропонований комісією.

Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22 травня 2014 року № 6, у п. 3 встановлено наступний порядок зустрічей ОСОБА_4 з його малолітніми дітьми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають по АДРЕСА_2, а саме: першої та третьої суботи щомісяця з 10 год. до неділі 15 год. з ночівлею за адресою: АДРЕСА_3; з 01 липня по 15 липня та з 01 січня по 05 січня щорічно у межах Львівської області з метою забезпечення дітям відпочинку. Зобов'язано матір дітей ОСОБА_3, не чинити перешкоди зустрічам із дітьми ОСОБА_4 за адресою їхнього проживання по АДРЕСА_2. Попереджено батьків про відповідальність за невиконання даного рішення.

Рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22 травня 2014 року № 6, а саме п. 3, яким встановлено порядок зустрічей ОСОБА_7 з його малолітніми дітьми, ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_4, не оскаржували, а відтак погодилися з таким.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2015 року у справі № 387/1576/14-ц, визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2. Також вирішено відібрати малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, від батька ОСОБА_4, який проживає по АДРЕСА_4, і повернути дитину матері ОСОБА_3, яка проживає по АДРЕСА_2. Цим же рішенням у зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування, виконком Дрогобицької міської ради, орган опіки та піклування Новоукраїнської райдержадміністрації Кіровоградської області, про визначення місця проживання дітей, зміну розміру стягуваних аліментів відмовлено повністю. Рішення суду набрало законної сили.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір щодо зустрічей батька з дітьми, те, що були періоди, коли батько був позбавлений можливості зустрічатися з дітьми, враховуючи існування між сторонами недоброзичливих відносин, беручи до уваги відносини, які склалися між батьком та дітьми, прийшов до переконання, що спосіб участі позивача у вихованні дітей, визначений рішенням органу опіки та піклування, а саме, п.3 рішення виконкому Дрогобицької міської ради Львівської області, найбільше відповідає інтересам малолітніх дітей, дозволяє налагодити психологічний контакт дітей з батьком та не порушує звичайних для дитини умов життя.

Суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, з урахуванням того, яку роль відіграє розлучення з батьками дитини, а також тієї обставини, що права батьків є рівними, виходячи з пріоритету прав дитини, що діти не можуть бути заручниками особистих відносин батьків, в інтересах дітей, які є малолітніми, прийшов до висновку, що порядок, який визначений рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22.05.2014 року №6, а саме: п. 3 рішення, є таким, яке найбільш об'єктивно враховує інтереси, як батьків, так і дітей, а тому у межах такого зобов"язав відповідача не чинити позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року; дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Колегія суддів вважає, що спосіб участі позивача у вихованні дітей визначений рішенням Органу опіки найбільше відповідає інтересам малолітніх дітей, дозволяє налагодити психологічний контакт дітей з батьком, та не порушує звичайних для дитини умов життя, в зв"язку з чим приходить до висновку, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2016 року є законним та обгрунтованим.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне змінити другий абзац резолютивної частини, шляхом зазначення такого в більш розгорнутому вигляді, а саме, продублювавши додатково в ньому текст п.3 рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22.05.2014 року №63.

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

07 листопада 2016 року рішенням Апеляційного суду Львівської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

З касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Львівської області від 07 листопада 2016 року, в грудні 2016 року звернувся позивач - ОСОБА_4, за подачу якої останнім сплачено судовий збір в розмірі 584,64 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_4, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення апеляційного суду Львівської області від 07 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2016 року є законним, в зв"язку з чим, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені позивачем в суді касаційної інстанції.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2016 рокузмінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до п. 3 рішення виконавчого комітету Дрогобицького міської ради від 22.05.2014 року №63, а саме:

Встановити наступний порядок зустрічей ОСОБА_4 з його малолітніми дітьми: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають в АДРЕСА_2 а саме: першої та третьої суботи щомісяця з 10:00 год. до неділі 15:00 год. з ночівлею за адресою: АДРЕСА_1; з 01 липня по 15 липня та з 01 січня по 05 січня щорічно у межах Львівської області з метою забезпечення дітям відпочинку.

Зобов"язати матір дітей ОСОБА_3 не чинити перешкоди зустрічам із дітьми - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 за адресою їхнього проживання в АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, в користь ОСОБА_4судові витрати за подачу касаційної скарги в розмірі 584,64 грн.

В решті рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2018 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк