Справа №463/3137/18&?п;
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року. м. Львів.

Галицький районний суд міста Львова

у складі головуючого судді Юрківа О.Р.,

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львова цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Личаківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька ОСОБА_2, громадянина України ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що ОСОБА_2 помер 22.08.2017 року у м. Севастополі. По смерті ОСОБА_2 органом окупаційної адміністрації - «відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя» видано свідоцтво про смерть І-КМ № 520590, яке, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України» від 15.04.2014 року, є недійсним та не створює правових наслідків. З огляду на викладене, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті ОСОБА_2 Заявник звернувся до Личаківського районного у місті Львові відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області для здійснення реєстрації смерті ОСОБА_2. Проте, ним було отримано відмову в проведенні реєстрації у звязку з тим, що смерть ОСОБА_2 зареєстрована на території, де органи державної влади України тимчасово не діють. Виходячи з наведеного, заявник не має можливості скористатися своїм конституційним правом, зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть у інший, аніж як у судовий спосіб. Просить встановити факт смерті ОСОБА_2

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Личаківського районного у місті Львові відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області до суду не зявився, належним чином повідомлений про слухання справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 0637953 батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований ОСОБА_2.

Органом окупаційної адміністрації - «відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя» 28.08.2017 року видано свідоцтво про смерть І-КМ № 520590, відповідно до якого ОСОБА_2 помер 22.08.2017 року у м. Севастополі.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, «свідоцтво про смерть», видане органом окупаційної адміністрації Російської Федерації у м. Севастополі, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації про смерть є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена на азом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи.

Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 89, 259, 263, 293, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, ч.3 ст. 9, ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, суд

ВИРІШИВ:

заяву задовольнити.

Встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України міста Севастополя ОСОБА_2, громадянина України, дата народження 12.05.1940 року, місце народження: село Попівка Калинівського району Вінницької області, дата смерті 22.08.2017 року, місце смерті: Україна, місто Севастополь.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Львівської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.Р. Юрків.