КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 369/17/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2162/2018Головуючий у суді першої інстанції - Дубас Т.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Київський апеляційний суд ускладі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану від його імені та в його інтересах адвокатом ОСОБА_3, яка діє на підставі договору, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2018 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_4 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просило стягнути з відповідача шкоду в порядку регресу в розмірі 16 295,52 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказувало, що 05.06.2015 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_5 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Шкода» д.р.н. НОМЕР_1.

27.07.2015 з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний на праві власності ОСОБА_5 автомобіль «Шкода».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2015 ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

За договором добровільного страхування наземного транспорту ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 34 698,40 грн.

Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Скайд» для відшкодування збитків в порядку регресу на суму 34 698,40 грн. У відповідь ПрАТ «СК «Скайд» здійснило виплату у розмірі 18 402,88 грн. з урахуванням франшизи та фізичного зносу.

З моменту виплати страхового відшкодування, у відповідача виникло право регресу. З метою врегулювання питання в досудовому порядку, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до ОСОБА_4 з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 16 295,52 грн., однак ніяких дій щодо погашення заборгованості зі сторони відповідача проведено не було (а.с. 1-15).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.03.2018 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 16 295,52 грн. та судовий збір в розмірі 1 600,00 грн., а всього 17 985,52 грн. (а.с. 34-36).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що суд розглядав справу за відсутності сторін, відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, отже не мав можливості захистити свої права та висловити заперечення з приводу позовних вимог позивача. Також посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які експертизи незалежних експертів, а відтак вважає це порушенням порядку здійснення оцінки відшкодування вартості матеріального збитку та суму виплати вважає необґрунтовано завищеною та неправомірною, що порушує законні права та майнові інтереси(а.с. 65-68).

Також у запереченнях на відзив на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що оскільки він застрахував свою відповідальність у ПрАТ «СК «Скайд», то саме на страхову компанію покладено обов'язок по відшкодуванню шкоди, у межах страхової суми.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09.08.2018 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с. 100-101).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.08.2018 призначено справу до розгляду (а.с. 104).

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIIIПрикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28.09.2018 №297/2018 переведено суддів апеляційного суду міста Києва на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 №3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 05.10.2018 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді: Українець Л.Д., Шебуєва В.А.

У зв'язку із зазначеним вищевказана справа ухвалою Київського апеляційного суду від 10.10.2018 прийнята до провадження новоутвореного суду та призначена до розгляду (а.с.117-118).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явивсь, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.06.2015 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_5 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 0260/15-Т/КУ-030лп автомобіль «Шкода» д.р.н. НОМЕР_1.

27.07.2015 ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки ЗАЗ, під час руху заднім ходом не врахував дорожню обстановку, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та допустив зіткнення з припаркованим позаду автомобілем марки «Шкода». В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2015 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина ОСОБА_4 увчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 498 від 25.08.2015 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Шкода» складає 35 860,65 грн. (а.с. 11-15).

Виконуючи свої зобов'язання за Договором добровільного страхування наземного транспорту ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 34 698,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 31326 (а.с. 7 зв.стор.).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована ПАТ «СК «Скайд» відповідно до Полісу № АЕ/4970075 (а.с. 7).

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до ПАТ «СК «Скайд» на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 34 698,40 грн. У відповідь ПАТ «СК «Скайд» виплатило позивачу, з урахуванням франшизи та фізичного зносу транспортного засобу, суму у розмірі 18 402,88 грн.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про страхування»визначено, що страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Згідно ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Розрізняють добровільну та обов'язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).

Види обов'язкового страхування в Україні визначені уст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Предметом позову є вимога про відшкодування збитків у розмірі 16 295,52 грн.

Учасники справи мають декілька зобов'язань.

Договірне зобов'язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування;

Деліктне зобов'язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП;

Договірне зобов'язання між відповідачем ОСОБА_4 і ПрАТ «СК «Скайд» - за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 34 698,40грн.

Суд першої інстанції вважав, що відповідальною особою за відшкодування завданих збитків є відповідач, позивач мав право самостійно обрати спосіб захисту порушеного права, зокрема, звернутися з позовом до відповідача, вина якого у настанні ДТП встановлена.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених уст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об'єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

У даному випадку ПрАТ «СК «Скайд» як страховик відповідача (завдавача шкоди) не набулоправо регресу до останнього. Таке право ПрАТ «СК «Скайд»моглоби набути, відшкодувавши потерпіломузавдану їй шкоду, а також за наявності умов, визначенихст. 38 вказаного Закону.

Вимога позивача (страховика потерпілого) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов'язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов'язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідност. 993 ЦК України таст. 27 Закону України «Про страхування»до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв'язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов'язанні.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу серії №АЕ/4970075 страховиком відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було ПрАТ «СК «Скайд».

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3і5вказаногоЗаконуреалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України таст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, який заперечував проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілому страхового відшкодування, оскільки вважав, що саме на ПрАТ «СК «Скайд» як страховика відповідача покладений відповідний обов'язок у межах суми страхового відшкодування.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду № 755/18006/15-ц від 04.07.2018.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції, у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У зв'язку із ухваленням нового судового рішення, підлягають перерозподілу й судові витрати (п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України).

При поданні апеляційної скарги відповідач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 «закону України «Про судовий збір».

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та, як наслідок, ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, то з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 400 грн. (1 600 грн. x150%). Сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції відшкодуванню не підлягає (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 370, 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану від його імені та в його інтересах адвокатом ОСОБА_3, яка діє на підставі договору - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_4 про відшкодування збитків в порядку регресу - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) на користь держави судовий збір у зв'язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва