Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5825/16-ц
У Х В А Л А

5 грудня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси подання головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 , -

встановив:

Головний державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області А.А. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, а саме в будинок 78 по вул. Петровського в м. Черкаси.

Своє подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавче провадження №53629607 з примусового виконання виконавчого листа №711/5828/16-ц від 21 березня 2017 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з прудивуса Д.С. на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 614 грн. щомісячно до повноліття дитини. Станом на 2 травня 2018 року боржник рішення суду не виконує, аліменти не сплачує. Станом на 1 травня 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 14122 грн.

З метою перевірки наявності рухомого майна боржника за місцем проживання, державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: м. Черкаси, вул.. Петровського, 78, але доступ до домоволодіння державному виконацю не надається, про що складено відповідний акт.

Просить винести рішення про примусове проникнення до будинку №78 по вул. Петровського у м. Черкаси для перевірки майнового стану боржника, та у разі виявлення такого майна здійснення опису.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 439 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При вирішенні питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи суд виходить з наступного.

На виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавче провадження №53629607 з примусового виконання виконавчого листа №711/5828/16-ц від 21 березня 2017 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з прудивуса Д.С. на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 614 грн. щомісячно до повноліття дитини. Станом на 2 травня 2018 року боржник рішення суду не виконує, аліменти не сплачує. Станом на 1 травня 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 14122 грн.

Так до подання не додано доказів, які підтверджують те, що місцем проживання боржника є м. Черкаси. вул.. Петровського, 78.

Із копії акту державного виконавця від 4 квітня 2018 року вбачається, що державним виконавцем, при виході за адресою м. Черкаси. вул. Петровського, 78 встановлено, що двері державному виконавцю не відчинили, що унеможливлює провести перевірку майнового стану боржника на наявність ліквідного майна, яке підлягає опису й арешту.

За положеннями ч. 2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть провадитися у присутності понятих. Присутність понятих є обовязковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, повязаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Пунктом 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У зазначених актах, складених державним виконавцем при виході за місцем мешкання боржника відсутні докази про те, що сторона виконавчого провадження, а саме, боржник, повідомлявся про здійснення цих виконавчих дій своєчасно. При цьому суд враховує, що акти державного виконавця складено у відсутності понятих.

Крім того суд враховує, що кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстав для проникнення до вищезазначеної квартири недостатньо, обставини, викладені в поданні, не знайшли свого підтвердження через відсутність належних доказів

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 209, 376 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання подання головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня проголошення або отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_4