Справа № 743/1651/17
Провадження № 2/743/45/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

учасники справи позивачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом ОСОБА_1

до - Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської

області;

- Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської

області

про - визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

- зобов'язання зареєструвати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

27 листопада 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому, на підставі ст. 376 ЦК України, просила:

- визнати за нею право власності на самочинно збудовані будівлі: житловий будинок з прибудовою - літера А-1, А1-1 - по першому поверсі 93,5 кв.м., мансарда житлова літера А2-1 - по масарді 44,0 кв.м, всього по будинку -137,5 кв.м, ганок- літера а-1, ганок - літера а1-1, літня кухня- літера Б-1 , сарай- літера Б1-1, надбудова- літера Б2-1, сарай- літера Б3-1 , сарай- літера Б4-1, навіс- літера Б5-1, прибудова літера б-1, тамбур- літера б1-1 , вбиральня- літера Г-1, погріб окремо збудований літера Д-1 , навіс - літера Д1-1, адреса: смт.Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, вул.Шевченко буд. 224а, у відповідності з технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок від 25 липня 2017 року;

- зобовязати Державну реєстраційну службу Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області зареєструвати за нею право власності на самочинно збудовані будівлі: житловий будинок з прибудовою - літера А-1, А1-1 - по першому поверсі 93,5 кв.м., мансарда житлова літера А2-1 - по масарді 44,0 кв.м, всього по будинку -137,5 кв.м, ганок- літера а-1, ганок - літера а1-1, літня кухня- літера Б-1 , сарай- літера Б1-1, надбудова- літера Б2-1, сарай- літера Б3-1 , сарай- літера Б4-1, навіс- літера Б5-1, прибудова літера б-1, тамбур- літера б1-1 , вбиральня- літера Г-1, погріб окремо збудований літера Д-1 , навіс - літера Д1-1, адреса: смт.Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, вул.Шевченко буд. 224а, у відповідності з технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок від 25 липня 2017 року.

Позов мотивований тим, що 11 січня 2008 р. вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку (Серія ЯГ № 880418), а саме земельну ділянку площею 0,3187 га, яка розташована за адресою: смт. Ріпки Чернігівської області, вул.Шевченка, 224-А, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на якій вона здійснила будівництва житлового будинку та споруд. Проте, зареєструвати вказаний будинок за собою та не може узаконити вказаний об'єкт нерухомості по лінії ДАБІ, що змушує її звертатись до суду про визнання за нею права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, про зобов'язання зареєструвати за нею право власності.

Судом в якості співвідповідача було залучено Ріпкинську районну державну адміністрацію Чернігівської області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, з підстав вказаних в ньому. Додавши, що позивачка не може зареєструвати доньку за вказаною адресою.

Представники Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області та Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області не з'явились, відзив на позовну заяву не надали. При цьому, представник Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області в заявах з процесуальних питань просив розглядати справу у їх відсутність.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

По справі встановлено, що предметом спору являється житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами за адресою: смт. Ріпки Чернігівської області, вул.Шевченка, 224-А.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий обєкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів;

6) реєстрація права власності на обєкт містобудування.

Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобовязана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво обєкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку статті 331 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо;

1) обєкт нерухомості збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;

2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;

3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним.

Таким чином, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких, обєкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо:

В даному випадку, ОСОБА_1 не було надано суду доказів здійснення будівництва житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами за адресою: смт. Ріпки Чернігівської області, вул.Шевченка, 224-А, на підставі належного на те дозволу, чи належно затвердженого проекту, а також документів, що підтверджують будівництво обєкту нерухомості з дотриманням будівельних норм та правил.

Земельна ділянка площею 0,3187 га, яка розташована за адресою: смт. Ріпки Чернігівської області, вул.Шевченка, 224-А, на якій ОСОБА_1 здійснила будівництво будинку, надавалась останній з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а не відводилась їй у встановленому законом порядку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (Серія ЯГ № 880418), який видано 11 січня 2008 р. Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області.

ОСОБА_1 зверталась до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області з Декларацією про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта на об'єкт будівництва розташований за адресою: смт. Ріпки Чернігівської області, вул.Шевченка, 224-А та отримала лист від 19.09.2017 р. № 40-1025/1887-17 про повернення декларації через відсутність інформації.

За таких обставин, суд приходить висновку про визнання обєкту нерухомості, а саме житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами за адресою: смт. Ріпки Чернігівської області, вул.Шевченка, 224-А самочинним будівництвом.

За загальним правилом, встановленим в ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

В той же час, ч. 3 ст. 376 ЦК України передбачає спеціальне правило згідно якого право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Аналіз норм частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником.

Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому обєкті нерухомості.

В п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" дано роз'яснення, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК).

Висновки суду щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно:

- до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області задоволенню не підлягають, виходячи з того, що положення ч. 3 ст. 376 ЦК України при вирішенні даного спору не застосовуються, так як позивачка не надала доказів на підтвердження того, що цей будинок збудований на земельній ділянці, відведеній для цієї мети, а також не надала належно затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації на будівництво та дозволу на виконання будівельних робіт;

- до Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області задоволенню не підлягають, оскільки вказані вимоги останніх не стосуються, а відтак по них вони є не належним відповідачем.

Висновки суду щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання зареєструвати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання зареєструвати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно:

- до Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області задоволенню не підлягають, виходячи з того, що вказані вимоги є похідними від вимог про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, які судом не задоволенні; позивачем, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не було доведено порушення її права на здійснення державної реєстрації права власності на вищезазначене майно з боку Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, а захисту підлягає тільки порушене, невизнане або оспорюване право; позивачка не оскаржує рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3, Ріпкинська РДА Чернігівської області № 3668577 від 18 серпня 2017 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області задоволенню не підлягають, оскільки вказані вимоги останніх не стосуються, а відтак по них вони є не належним відповідачем.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 182, 331, 376 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, пп.15.5, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області та Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно та зобов'язання зареєструвати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий В.Б.Сташків