Справа № 522/7069/18
Провадження номер 2-о/522/359/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду з заявою, у якій просили, розірвати шлюб зареєстрований 22 листопада 1990 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

При цьому заявники посилаються на те, що вони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Родина розпалася, відновлена бути не може.

У судовому засіданні сторони просили провести судове засідання без фіксації судового процесу.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована, доведена та підлягає задоволенню.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 22 листопада 1990 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2494.

Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Родина розпалася, відновлена бути не може.

У сторін є неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 110,112,113, 181-183 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 258-259, 263-268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 листопада 1990 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2494, між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) - розірвати.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:

29.05.18