Номер провадження: 22-ц/785/4549/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

За участю секретаря Лопотан В.І. розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Порто-Франко» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2018 року ( суддя Калашнікова О.І.)по цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

07 вересня 2015 року ПАТ АБ «Порто Франко» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» уточнивши позовні вимоги просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_5, заборгованість за договором №638 про надання в тимчасове користування індивідуального сейфу для зберігання цінностей в сумі 109 995,42 грн. Після уточнення позовних вимог в судовому засіданні представник позивача просив стягнути з ОСОБА_5 на користь банку 23 430,93 грн. з врахуванням інфляції за період з 15.04.2015 року по 12.01.2016 року, посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань за договором. ( а.с.29-30).Вимоги мотивує тим, що 13.02.2008 року між сторонами було укладено договір N 638 про надання в тимчасове користування індивідуального сейфу для зберігання цінностей , відповідно до умов якого банк надав відповідачу в тимчасове платне користування індивідуальний сейф, що розташований в сховищі для індивідуальних сейфів приміщення АБ "Порто-Франко". Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного договору, зокрема не сплачує банку вартість послуг за цим договором, у зв'язку з чим станом на 12.01.2016 рік у нього перед банком виникла заборгованість яка до теперішнього часу не погашена.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.01.2016 року позовні вимоги задоволено( а.с.34-35).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2016 року скасовано.( а.с.70-71)

ОСОБА_5 в заяві на адресу Київського районного суду м. Одеси просить застосувати строки позовної давності посилаючись на те, що зазначений договір укладався на місячний термін у разі оплати вартості на наступний місяць, вважався пролонгований на той же строк та на тих же умовах. Виходячи з того, що з 2010 року Банк знав про порушене право, проте до суду звернувся з пропуском строку позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2018 року публічному Акціонерному товариству акціонерного банку «Порто-Франко» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання в тимчасове користування індивідуального сейфу для зберігання цінностей у задоволенні позовних вимог відмовлено .

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що заява щодо застосування строків не містить дати, а тому не може бути прийнята до уваги судом та неправильне застосування судом вимог ст.764 ЦК України котра не містить обмежень щодо поновлення строку, а саме продовження строку користування сейфом та відсутності заперечень наймодавця.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

13.02.2008 року ПАТ АК «Порто-Франко» і ОСОБА_5 уклали договір №638 про надання в тимчасове користування індивідуального сейфу для зберігання цінностей. За умовами договору Банк надав в тимчасове платне користування індивідуальний сейф №204, що розташований в сховищі для індивідуальних сейфів приміщення АКБ «Порто-Франко» за адресою м. Одеса вул. Пушкінська, 10.

Відповідно до п.3.1.;3.2.;3.3 вартість послуг за цим Договором складає 80 грн.;не пізніше дня укладення цього Договоору Клієнт сплачує Банку вартість послуг на перший місяць обслуговування за цим Договором. Наступні сплати вартості послуг здійснюються не пізніше 13 числа кожного місяця.

Умовами договору встановлено,що Договір набуває чинності з моменту сплати Клієнтом суми, вказаної в п.3.2 цього Договору та діє до повного виконання Сторонами прийнятих за ним зобовязань. У випадку коли строк дії скінчився і жодна зі сторін не бажає його припинити Договір вважається пролонгованим на той же строк і на тих же умовах, у разі оплати Клієнтоми вартості послуг за перший місяць продовженого строку дії Договору.(п.п.4.1;4.2)

ОЦІНКА СУДУ

Відмовляючи в заявлених вимогах районний суд виходив з відсутності доказів підтвердження пролонгації договору з січня 2010 року так як відповідач не здійснював оплату за його користування та посилаючись на вимоги ст. 267 ч.4 ЦК України відмовив задоволенні позовних вимог в звязку зі спливом строку позовної давності.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду вихододячи з наступного.

За правилами ст.81 ч.1 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зі змісту статті 759 Цивільного кодексу України випливає, що за договором найму наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно в користування за плату та на певний строк.

Згідно частини першої ст.762 ЦК України встановлюється,що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлений договором найму.

У ст. 764 ЦК України, визначено, що, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Встановлено, що після спливу місячного терміну відповідач не здійснив оплату послуг до 13 числа, не продовжив користуватись після закінчення місячного строку найму, ключі від сейфу не повернув.

З врахуванням зазначеного районний суд дійшов правильного висновку, що автоматичного продовження договірних відносин з 2010 року на той же строк не відбулось оскільки наймач не вніс плату до 13 числа.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що з 2010 року Банк фактично знав про своє порушене право, однак до суду звернувся лише у серпні 2015 року. Доказів не повернення ключів від сейфа та продовження користування сейфом матеріали справи не містять.

Згідно ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 1 ст.266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України,загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Загальний строк позовної давності застосовується судом в тому випадку, коли встановлено,що право позивача порушено,однак воно не підлягає захисту у звязку з пропуском строку.

За приписом ст.267 ч.3,4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з того, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності районний суд дійшов правильного висновку, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові .

Заява про сплив строку позовної давності може бути подана суду до винесення ним рішення у справі трьома способами:усно під аудіозапис , письмово окремим клопотанням та традиційним способом теж письмово у відзиві чи запереченнях.

Вимога про застосування строку позовної давності заявлена відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення від 16.03.2-17 року( а.с.50-53), а тому посилання на те, що у окремій заяві не зазначена дата подання заяви оцінюється критично.

За правилами ст.764 ЦК України договір найму вважається поновленим на той строк, на який він був попередньо укладений, а тому посилання в апеляційній скарзі на його пролонгацію є безпідставним, так як про несплату за користування сейфом банку було відомо з 2010 року до суду звернувся в 2015 році та не надав суду доказів про не повернення ключів від сейфу та продовження користування ним відповідачем.

Враховуючи вищезазначене судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга залишається без задоволення, а судове рішення без змін оскільки визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,- ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Порто-Франко» залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 08.06.2018 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

За участю секретаря Лопотан В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Порто-Франко» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2018 року ( суддя Калашнікова О.І.)по цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

07 вересня 2015 року ПАТ АБ «Порто Франко» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» звернувся до суду з вимогами уточнивши їх та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_5, заборгованість за договором №638 про надання в тимчасове користування індивідуального сейфу для зберігання цінностей в сумі 109 995,42 грн. Після уточнення позовних вимог в судовому засіданні представник позивача просив стягнути з ОСОБА_5 на користь банку 23 430,93 грн. з врахуванням інфляції за період з 15.04.2015 року по 12.01.2016 року , посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань за договором. ( а.с.29-30).

Свої вимоги мотивує тим, що 13.02.2008 року між сторонами було укладено договір N 638 про надання в тимчасове користування індивідуального сейфу для зберігання цінностей , відповідно до умов якого банк надав відповідачу в тимчасове платне користування індивідуальний сейф, що розташований в сховищі для індивідуальних сейфів приміщення АБ "Порто-Франко". Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного договору, зокрема не сплачує банку вартість послуг за цим договором, у зв'язку з чим станом на 12.01.2016 рік у нього перед банком виникла заборгованість яка до теперішнього часу не погашена. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.01.2016 року позовні вимоги задоволено( а.с.34-35).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2016 року скасовано.( а.с.70-71)

ОСОБА_5 в заяві на адресу Київського районного суду м. Одеси просить застосувати строки позовної давності посилаючись на те, що зазначений договір укладався на місячний термін у разі оплати вартості на наступний місяць, вважався пролонгований на той же строк та на тих же умовах. Виходячи з того, що з 2010 року Банк знав про порушене право, проте до суду звернувся з пропуском строку позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2018 року публічному Акціонерному товариству акціонерного банку «Порто-Франко» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання в тимчасове користування індивідуального сейфу для зберігання цінностей у задоволенні позовних вимог відмовлено .

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що заява щодо застосування строків не містить дати, а тому не може бути прийнята до уваги судом та неправильне застосування судом вимог ст.764 ЦК України котра не містить обмежень щодо поновлення строку, а саме продовження строку користування сейфом та відсутності заперечень наймодавця.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

13.02.2008 року ПАТ АК «Порто-Франко» і ОСОБА_5 уклали договір №638 про надання в тимчасове користування індивідуального сейфу для зберігання цінностей. За умовами договору Банк надав в тимчасове платне користування індивідуальний сейф №204, що розташований в сховищі для індивідуальних сейфів приміщення АКБ «Порто-Франко» за адресою м. Одеса вул. Пушкінська, 10.

Відповідно до п.3.1.;3.2.;3.3 вартість послуг за цим Договором складає 80 грн.;не пізніше дня укладення цього Договоору Клієнт сплачує Банку вартість послуг на перший місяць обслуговування за цим Договором. Наступні сплати вартості послуг здійснюються не пізніше 13 числа кожного місяця.

Умовами договору встановлено,що Договір набуває чинності з моменту сплати Клієнтом суми, вказаної в п.3.2 цього Договору та діє до повного виконання Сторонами прийнятих за ним зобовязань. У випадку коли строк дії скінчився і жодна зі сторін не бажає його припинити Договір вважається пролонгованим на той же строк і на тих же умовах, у разі оплати Клієнтоми вартості послуг за перший місяць продовженого строку дії Договору.(п.п.4.1;4.2)

ОЦІНКА СУДУ

Відмовляючи в заявлених вимогах районний суд виходив з відсутності доказів підтвердження пролонгації договору з січня 2010 року так як відповідач не здійснював оплату за його користування та посилаючись на вимоги ст. 267 ч.4 ЦК України відмовив задоволенні позовних вимог в звязку зі спливом строку позовної давності.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду вихододячи з наступного.

За правилами ст..81 ч.1 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зі змісту статті 759 Цивільного кодексу України випливає, що за договором найму наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно в користування за плату та на певний строк.

Згідно частини першої ст.762 ЦК України встановлюється,що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлений договором найму.

У ст. 764 ЦК України, визначено, що, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Встановлено, що після спливу місячного терміну відповідач не здійснив оплату послуг до 13 числа, не продовжив користуватись після закінчення місячного строку найму, ключі від сейфу не повернув.

З врахуванням зазначеного районний суд дійшов правильного висновку, що автоматичного продовження договірних відносин з 2010 року на той же строк не відбулось оскільки наймач не вніс плату до 13 числа.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що з 2010 року Банк фактично знав про своє порушене право, однак до суду звернувся лише у серпні 2015 року. Доказів не повернення ключів від сейфа та продовження користування сейфом матеріали справи не містять.

Згідно ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 1 ст.266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України,загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Загальний строк позовної давності застосовується судом в тому випадку, коли встановлено,що право позивача порушено,однак воно не підлягає захисту у звязку з пропуском строку.

За приписом ст.267 ч.3,4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з того, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності районний суд дійшов правильного висновку, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові .

Заява про сплив строку позовної давності може бути подана суду до винесення ним рішення у справі трьома способами:усно під аудіозапис , письмово окремим клопотанням та традиційним способом теж письмово у відзиві чи запереченнях.

Вимога про застосування строку позовної давності заявлена відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення від 16.03.2-17 року( а.с.50-53), а тому посилання на те, що у окремій заяві не зазначена дата подання заяви оцінюється критично.

За правилами ст.764 ЦК України договір найму вважається поновленим на той строк, на який він був попередньо укладений, а тому посилання в апеляційній скарзі на його пролонгацію є безпідставним, так як про несплату за користування сейфом банку було відомо з 2010 року до суду звернулись 2015 році та не надали суду доказів про не повернення ключів від сейфу та продовження користування ним відповідачем.

Враховуючи вищезазначене судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга залишається без задоволення, а судове рішення без змін оскільки визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,- ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Порто-Франко» залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - Н.А. Кононенко

С.М,ОСОБА_4