Справа № 265/2170/18
Провадження № 2/265/851/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А.В., при секретарі Хайтуловій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному порядку в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.03.2014 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник погодилась, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та в будь-який момент може бути змінений (зменшений або збільшений) банком. Підписання договору є прямою та безумовною згодою позичальника про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складають між нею та Банком Договір, про що свідчить її особистий підпис у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно із якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У зв'язку з порушеннями відповідачем зобов'язань за кредитним договором, остання має заборгованість, яка станом на 22.02.2018 року становить 800 726,37 гривень та складається з наступного: 9 851,55 гривень - заборгованість за кредитом, 64 254,52 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 300,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 гривень - фіксована частина, 3 820,30 гривень - процентна складова. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судові витрати в сумі 1762,00 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглядати справу у його відсутність на підставі наявних доказів, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Інші клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні.

Відповідачеві судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою її проживання, однак адресат до поштового відділення для отримання кореспонденції не прибув, конверт був повернутий на адресу суду за закінченням строку зберігання.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановлено, що 12 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», з одного боку, та ОСОБА_1, з іншого, була досягнута домовленість про надання останній кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 15 000,00 гривень з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки.

Позичальник ОСОБА_1 своїм особистим підписом, що міститься у анкеті-заяві від 12.03.2014 року, засвідчила свою згоду із тим, що дана заява з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами складають між нею і банком Договір про надання банківських послуг. При цьому позичальник також засвідчила своє ознайомлення із переліченими документами, що складають собою договір, і були надані їй у письмовому вигляді, а також був проінформований про розміщення Умов і Правил надання банківських послуг на офіційних Web-ресурсах банку і зобов'язалася їх виконувати, регулярно ознайомлюючись з їх змінами.

Отже, суд вважає встановленим факт укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору кредиту № б/н від 12.03.2014 року.

Частиною другою статті 1050 ЦК України та п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору закріплено право Банку вимагати достроково виконання зобов'язання в цілому у разі невиконання позичальником зобов'язання.

Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості позичальник ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором виконує несвоєчасно та не належним чином, внаслідок чого станом на 22.02.2018 року за нею рахується заборгованість у сумі 80 726,37 гривень та складається з наступного: 9 851,55 гривень - заборгованість за кредитом, 64 254,52 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 300,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 гривень - фіксована частина, 3 820,30 гривень - процентна складова.

Відповідач ОСОБА_1, не прибувши у судове засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне справо на спростування наведених обставин і доказування належного виконання нею умов договору кредиту, а отже не оспорює наявності правових підстав для стягнення з неї виниклої заборгованості.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення пред'явленого позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» основної суми заборгованості за кредитом у розмірі 9 851,55 гривень, суми заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 64 254,52 гривень, а також суми заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 300,00 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 штрафів, нарахованих відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг у загальній сумі 4 320,30 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 20.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, в тому числі й місто Маріуполь, де мешкає відповідач ОСОБА_1

Враховуючи наведені положення, суд приходить до висновку про неправомірність нарахування позичальникові ОСОБА_1 штрафів у загальній сумі 4 320,30 гривень, нарахованих відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, як таких, що обчислені станом на 22.02.2018 року.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул.. Грушевського, 1Д, заборгованість за кредитним договором б/н від 12.03.2014 року в розмірі 76 406 (сімдесят шість тисяч чотириста шість) гривень 07 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул.. Грушевського, 1Д, судові витрати у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень.

4. Це рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Це рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

6. Це рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текст рішення складено 12 червня 2018 року.

Суддя А.В. Щербіна