Ухвала

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 761/45501/17-ц

провадження № 61-38975св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_5, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року складі судді Піхур О. В. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 05 червня 2018 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Мазурик О. Ф., Махлай Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 звернулися до суду із позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський») ОСОБА_5, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом, скасування рішення про визнання правочину нікчемним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 роз'єднано в окремі провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 19 травня 2016 року на її поточні рахунки, які відкриті у ПАТ «Банк Михайлівський», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховані грошові кошти у розмірі 113,66 грн та 20 000,00 грн.

На підставі рішення правління Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду 23 травня 2016 року прийняте рішення № 812 про запровадження із 23 травня 2016 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01 вересня 2016 року всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 із 05 вересня 2016 року.

У встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строки гарантовану суму відшкодування їй не виплачено, у зв'язку із чим вона звернулася до уповноваженої особи Фонду із вимогою про включення її у перелік вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми. Однак, уповноваженою особою Фонду прийняте рішення про нікчемність правочину, яке оформлено наказом від 01 червня 2016 року № 42/2 «Про затвердження висновків комісії та перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів, що є нікчемними)». Вказане рішення є протиправне і таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте без відповідного правового обґрунтування.

Крім того, позивач зазначала, що спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки оспорювані правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди.

Із урахуванням наведеного, позивач просила суд скасувати рішення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», зазначене у наказі від 01 червня 2016 року № 42/2 у частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакції) із виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» із перерахування коштів на рахунки позивача на загальну суму 20 113,66 грн та зобов'язати ПАТ «Банк Михайлівський», в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду щодо позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_5, Фонду про визнання права на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом, скасування рішення про визнання правочину нікчемним закрито.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача щодо не включення її до переліку вкладників, за яким вона зможе отримати відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а також незгоди із рішенням про віднесення правочину до переліку нікчемних, не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки такі вимоги пов'язані зі здійсненням владних управлінських функцій, а тому такий спір є публічно-правовим і повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 05 червня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15. Оскільки позивача оскаржує дії уповноваженої особи Фонду як суб'єкта владних повноважень, а не як органу управління банком, який здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та грошових коштів, тому такий спір є публічно-правовим.

У липні 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року тапостанову Апеляційної суду міста Києва від 05 червня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків, що справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач звернувся за захистом своїх порушених прав, що виникли із цивільно-правової угоди, а тому такий спір необхідно розглядати у порядку цивільного судочинства. Зобов'язання Фонду щодо виплати гарантійного відшкодування за внеском є видом недоговірного зобов'язання і виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзиву.

У жовтні 2018 року від уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Смолія Б. В. надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_4, поданої її представником ОСОБА_6, у яких заявник просить відхилити указану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Спір щодо формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_5, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом, скасування рішення про визнання правочину нікчемнимза касаційною скаргою ОСОБА_4, поданої представником ОСОБА_6, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 05 червня 2018 рокупризначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик