Справа № 404/6619/17
Номер провадження 2/404/922/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійними договорів відчуження арештованого майна під час дії забороняючої ухвали,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання недійсним під час дії ухвали 2-з/405/48/17 правочину, укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по відчуженню у м. Кропивницькому квартири АДРЕСА_1 корп. 1 за договором купівлі- продажу, вчиненого 14.07.2017 р. приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу ОСОБА_7 , визнати недійсним запис 14.07.2017 року (номер запису про право власності 213999541) набуття права власності за ОСОБА_5 у АДРЕСА_2, індексний № 36151949 від 14.07.2017, внесеного на підставі недійсного правочину № 887, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, з метою остаточного припинення незаконного право відношення ( повернення до первинного стану ) визнати чинним, відновити попередній запис права власності у реєстрі нерухомого майна за власниками кв. 108 ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Просять суд визнати недійсним договір дарування даної квартири від 30.10.2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, визнати нечинним та поновити попередній запис права власності в реєстрі нерухомого майна .

В обґрунтування позову зазначено, що 25.06.2015р. рішенням Кіровоградського апеляційного суду у справі № 405/11641/13ц задоволено позов позивачів до ОСОБА_8, ОСОБА_4 про визнання незаконними вчинених дій з самочинного будівництва нежитлового приміщення за кв.№4 вул. В. Перспективна 1Б., зобов'язано провести перелічені у в/л дії по ліквідації наслідків.

Самочинним будівництвом перекривався доступ до його робочого місця, блокувалося господарська діяльність з надання юридичних послуг.

24.07.2015р. відкрито виконавче провадження з зазначеного рішення ( в/п № 48198821, 48198757, 48199001,48198931).

В рамках відкритого виконавчого провадження зазначене рішення боржниками ні в добровільному, ні в примусовому порядку не виконано.

Предметом виконання було примусове виконання рішення шляхом:

Зобов'яння ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користуванні східцями до кв. 17 будинку № 1 "б" по вул.3.Перспективній в м.Кіровограді.

Зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 відновити східці до квартири № 17 будинку 1 'б" по вул. В.Перспективна в м. Кіровограді та привести у первинний, придатний до використання стан.

Зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати східці до квартири АДРЕСА_3 "б" вм. Кіровограді.

Зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати двері з квартири АДРЕСА_4 "б" в м. Кіровограді та встановити вікно.

7.03.2017 ВПВР УДВС ГТУ юстиції у Дніпропетровської області повідомлено що не зважаючи на неодноразові вимоги виконавця 01.03.2016,5.09.2016,29.09.2016 рішення суду, яке є обов'язковим до виконання за ст.124,129 Конституції ст.14 ЦПК, профільних законів з примусового виконання, прямих норм Конституції і Конвенції ОПСЛ - боржниками не виконано. Жодної дії з їх боку не було вчинено, двічі накладено штраф за невиконання судового зобов'язання, складене подання в порядку ст.89 ЗУ Про виконавче провадження, ст.217 КПК, ст.382 КК та направлене до Кіровоградського відділу поліції ГУНП у Кіровоградської області щодо притягнення до кримінальної відповідальності.

9.02.2017р. начальником Управління Захисту Економіки Кіровоградської області зазначено, що 9.11.2016 слідчим відділом Кропивницького ВП ГУНП в області розпочато кримінальне провадження 0013993 за ст. 382 КК за невиконання судового рішення..

У зв'язку з невиконанням судового зобов'язання і блокуванням професійної діяльності боржниками звернувся з відповідним позовом на відшкодування збитків. Відкрито судове провадження 405/3360/17 в рамках якого постановлено ухвалу про забезпечення позову 2-3/405/48/17.

29.06.2017р. ухвалою Ленінського райсуду в рамках пред'явленого позову на відшкодування спричинених збитків, не тільки заборонено подружжю ОСОБА_4 (паспорт серії 1-А 139724 та паспорт серія ЕА 981125), відчуження, але і накладено арешт на всі зареєстровані майнові активи , у тому числі квартиру № 108 по вул. Космонавта Попова, буд. 22, корп. 1 та нежитлове приміщення з квартирою № 4, ґанком та сходами по вул. В. Перспективна, 1-6 у м. Кропивницькому? що належать ОСОБА_3А, ОСОБА_4 за свідоцтвами № 25258539 та №25260119 від 06.08.2014 року, до розгляду спору по суті.

У подальшому з відповіді Державного реєстратора стало відомо що спірне нежитлове приміщення боржників по В.Перспективної 1 б, яке є об'єктом судового зобов'язання і примусового виконання, в супереч заборон, накладених арештів виконавця 24.07.2015 р. і суду в ухвалі під 29.06.2017р. - відчужено ОСОБА_9.

За даною обставиною пред'явлено ще один позов про недійсність правочину відчуження під час дії забороняючої ухвали. Відкрито провадження 405/5478/17 в рамках якого поставлено питання арешту 2-з/405/77/17 на об'єкт перепродажу приміщення боржників по В.Перспективній 1 Б. Справа розглядається.

3.10.2017 з відповіді Державного реєстратора додатково стало відомо, що арештоване 29.06.2017р. ухвалою 2-з/405/48/17 квартира боржників за адресою Кропивницький АДРЕСА_5, 14.07.2017 під час діючої ухвали про забезпечення позову, також перепродана ОСОБА_5. За інформацією отриманою від інших осіб - саме тещі ОСОБА_3.

Позивач вважає, що дізнавшись про наявність постановленої ухвали 2-з/405/48/17 щодо заборони арешту всіх майнових активів відповідачів , фактичного вилучення з цивільного обороту, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 недобросовісно і нерозумно вчинили дії по відчуженню, приховуванні майна від накладеного судом обмеження.

Фіктивний продаж кв. №108 Космонавта Попова буд. 22 корп. 1 і приміщення за адресою В.Перспективна 1Б з кв.4, вчинено з метою уникнути виконання рішення Кіровоградського апеляційного суду 25.06.2015 у справі № 405/11641/13ц та приховати зареєстроване майно за наступним позовом 405/3360/17 про стягнення збитків .

Дана обставина ігнорування відповідачами ухвали заборони 2-з/405/48/17 від 29.06.2017, змушує додатково звертатися до суду з позовом про визнання недійсним правочину 14.07.2017р. відчуження майна під час дії заборони суду, а тому просить задовольнити позов повністю.

До судового засідання позивачем , який діє в т.ч. і в інтересах неповнолітнього сина надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с.216 т.2 ).

Відповідачі та третя особа приватний нотаріус ОСОБА_7 в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлено під розписку та рекомендованими листами (а. с. 206, 211,213 т2 ), інформація про судові засідання наявна на сайті Судової влади, представник відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5надала заяву про розгляд справи у їх відсутність та зупинення провадження, що свідчить про належне повідомлення про час і місце розгляду справи ( а.с. 214 т.2).

Оскільки клопотання не направлене завчасно всім сторонам про зупинення провадження у справі , залишене судом без розгляду.

Відзив подано до суду представником відповідача ОСОБА_5 та зазначено, що придбала квартиру № 108 в буд .22 крп.1 у м. Кропивницькому на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2017 року, і як добросовісний набувач в розумінні ст. 388 ЦК України стверджує про відсутність доказів у позивача щодо фіктивності даного договору, тому просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Оскільки справа в провадженні суду з 24.10.17 року відзиви чи заперечення інших відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до суду не подано, згідно ст.223 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі.

Судом встановлено наступні факти.

25.06.2015р. рішенням апеляційного суду Кіровоградської області у справі № 405/11641/13ц задоволено позов позивачів до ОСОБА_8, ОСОБА_4 про визнання незаконними вчинених дій з самочинного будівництва нежитлового приміщення за кв.№4 В, Перспективна 1-б, зобов'язано провести перелічені у в/л дії по ліквідації наслідків ( а.с. 140-144).

24.07.2015р. відкрито виконавче провадження з зазначеного рішення ( в/п № 48198821, 48198757, 48199001,48198931)( а.с. 139 т. 1).

В рамках відкритого виконавчого провадження зазначене рішення боржниками не виконано.

Предметом виконання було примусове виконання рішення шляхом:

Зобов'яння ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користуванні східцями до кв. 17 будинку № 1 "б" по вул.3.Перспективній в М.Кіровограді.

Зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 відновити східці до квартири № 17 будинку 1 'б" по вул. В.Перспективна в м. Кіровограді та привести у первинний, придатний до використання стан.

Зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати східці до квартири АДРЕСА_3 "б" вм. Кіровограді.

Зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 демонтувати двері з квартири АДРЕСА_4 "б" вм. Кіровограді та встановити вікно.

7.03.2017 ВПВР УДВС ГТУ юстиції у Дніпропетровської області повідомлено що не зважаючи на неодноразові вимоги виконавця 01.03.2016,5.09.2016,29.09.2016 рішення суду яке є обов'язковим до виконання за ст.124,129 Конституції ст.14 ЦПК, профільних законів з примусового виконання, прямих норм Конституції і Конвенції ОПСЛ - боржниками не виконано. Жодної дії з їх боку не було вчинено, двічі накладено штраф за невиконання судового зобов'язання, складене подання в порядку ст.89 ЗУ Про виконавче провадження, ст.217 КПК, ст.382 КК та направлене до Кіровоградського відділу поліції ГУНП у Кіровоградської області щодо притягнення до кримінальної відповідальності.

9.02.2017 начальником Управління Захисту Економіки Кіровоградської області констатовано що 9.11.2016 слідчим відділом Кропивницького ВП ГУНП в області розпочато кримінальне провадження 0013993 за ст. 382 КК (невиконання судового рішення) ( а.с. 173-180 т.1).

У зв'язку з невиконанням судового зобов'язання і блокування професійної діяльності боржниками позивач звернувся з відповідним позовом на відшкодування збитків. Відкрито судове провадження 405/3360/17 в рамках якого постановлено ухвалу забезпечення по позову 2-3/405/48/17.

29.06.2017р. ухвалою Ленінського райсуду в рамках пред'явленого позову на відшкодування спричинених збитків, заборонено подружжю ОСОБА_4, відчуження, накладено арешт на всі зареєстровані майнові активи , у тому числі квартиру № 108 по вул. Космонавта Попова, буд. 22, корп. 1 та нежитлове приміщення з квартирою № 4, ґанком та сходами по вул. В. Перспективна, 1-б у м. Кропивницькому, що належать ОСОБА_3А, ОСОБА_4 за свідоцтвами № 25258539 та №25260119 від 06.08.2014 року, до розгляду спору по суті.

З відповіді Державного реєстратора стало відомо що спірне нежитлове приміщення боржників по В.Перспективної 1 Б, яке є об'єктом судового зобов'язання і примусового виконання, в супереч заборон, накладених арештів виконавця 24.07.2015р. і суду в ухвалі під 29.06.2017 - відчужено ОСОБА_9.

За даною обставиною пред'явлено ще один позов про недійсність правочину відчуження під час дії забороняючої ухвали. Відкрито провадження 405/5478/17 в рамках якого поставлено питання арешту 2-з/405/77/17 на об'єкт перепродажу приміщення боржників по В.Перспективної 1 Б. Справа розглядається в іншому провадженні.

Згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 8 т.1) квартира боржників за адресою Кропивницький АДРЕСА_5, 14.07.2017р. під час діючої ухвали про забезпечення позову за договором купівлі-продажу відчужена ОСОБА_5.

Надалі ОСОБА_5 за договором дарування 30.10.17 року відчужено на користь ОСОБА_6 ( а.с. 56,57 т. 1).

Дослідивши матеріали справи , оцінивши докази в їх сукупності , суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даного позову і його задоволення повністю.

Дані правочини як купівлі-продажу так і дарування вчинено після винесення ухвали про забезпечення позову та накладення відповідних арештів та до моменту внесення відомостей про накладення даної заборони, обидва договори укладено в різниці 16 днів , відповідачами не подано відзиви до суду , не обґрунтовано законність укладених договорів , не доведено в розумінні ст. 388 ЦК України добросовісність при укладенні даних договорів, що в сукупності своїй свідчить про те, що вони вчинені з метою уникнути виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області 25.06.2015 року у справі № 405/11641/13ц та приховати зареєстроване майно за наступним позовом 405/3360/17 про стягнення збитків .

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів не тільки відновлення становища яке існувало до порушення, але і зміна, припинення право відношення, припинення дій що порушують право, визнання правочину не дійсним, що в рівній мірі повинно відповідати умовам ст.6 Конвенції, яка в примусовому виконані рішення суду від 25.06.2015 та накладеного 29.06.2017 судового арешту - не спрацювала.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 81 ЦПК України , обов»язок доказування покладено на сторони.

Право позивача було порушеним , знайшло своє відновлення в рішенні Апеляційного суду і має бути реалізованим. Укладення оспорюваних договорів відповідно свідчить про порушення прав позивачів на виконання рішення суду.

19.10.2016 р. Верховний суд України , розглядаючи справу № 6-1873цс16 щодо фіктивності правочину, підтвердив раніше висловлену правову позицію відносно цього питання.

Зокрема суд вказав, що згідно статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

За змістом частини пятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є:

1. введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників;

2. свідомий намір невиконання зобовязань договору;

3. приховування справжніх намірів учасників правочину.

Більше того, ознака вчинення фіктивного правочину лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.(Постанова ВСУ від 21.01.2015 року по справі № 6-197цс14 (№ в ЄДРСРУ 42496157).

Разом з цим, чинний закон не передбачає обмежень звертатися до суду з позовами про визнання правочинів фіктивними для інших заінтересованих осіб. Оскільки сторони не вчиняли жодних дій для здійснення фіктивного правочину, суди приймали рішення про визнання такого правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

Необхідно враховувати, що саме по собі невиконання сторонами правочину не означає, що укладено фіктивний правочин. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент в чинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.(Узагальнення Верховного Суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та пятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Враховуючи зазначене , суд вирішує :

-Визнати недійсним договір купівлі-продажу , укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 14.07.2017 року та зареєстрований приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_7, серія та номер : 887, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно : 21399541, щодо квартири 108,будинок 22, корп.1 по вул. Попова космонавта в м. Кропивницький , Кіровоградська область та скасувати його державну реєстрацію.

-Визнати недійсним договір дарування , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо квартири 108,будинок 22, корп.1 по вул. Попова космонавта в м. Кропивницький , Кіровоградська область, серія та номер 1512, виданий 30.10.17 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 23087857 та скасувати його державну реєстрацію.

В іншій частині вимог відмовити.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави 1280грн. судового збору по 320грн. з кожного.

На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ст.. ст.. 203,215,234, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 386 ст. 392 ЦК України, ст. ст. 13,81,134-142,223,263, 265,268ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ( ІПН- НОМЕР_1, м. Кропивницький, вул. В. Чорновола, б. 1 кв.13), ОСОБА_4 ( ІПН- НОМЕР_2, АДРЕСА_6), ОСОБА_5( ІПН- НОМЕР_3, АДРЕСА_7) та ОСОБА_6 ( ІПН- НОМЕР_4, АДРЕСА_6) про визнання недійними договорів відчуження арештованого майна під час дії забороняючої ухвали задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу , укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 14.07.2017 року та зареєстрований приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_7, серія та номер : 887, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно : 21399541, щодо квартири 108,будинок 22, корп.1 по вул. Попова космонавта в м. Кропивницький , Кіровоградська область та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір дарування , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо квартири 108,будинок 22, корп.1 по вул. Попова космонавта в м. Кропивницький , Кіровоградська область, серія та номер 1512, виданий 30.10.17 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 23087857 та скасувати його державну реєстрацію.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави 1280грн. судового збору по 320грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда