Провадження № 2/263/700/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Пахніц О.І., за відсутністю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за кредитним договором,-
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від11.02.2008 року ОСОБА_1отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, у сумі 800,00 грн.,зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. За умовами договору позичальник зобовязався повернути банку кредит та проценти по ньому.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від. 16.12.2013 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.02.2008 року у розмірі 21281 грн. 83 коп. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. За період з 11.02.2008 року по 31.08.2013 року.

Однак в подальшому ОСОБА_1, продовжувала користуватися кредитною карткою та свої зобовязання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого, станом на 31.10.2017 року, утворилася заборгованість в розмірі32058 грн. 70коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5948 грн. 68 коп.,заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі19753грн. 79 коп., заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом у розмірі 6356 грн. 23 коп., від цієї суми позивач відняв суму у розмірі 21281,83 грн., яка була задоволена рішенням суду від 16.12.2013 року та різниця становить 10776,87 грн. Крім того, просить стягнути додатково штрафи відповідно до умов кредитного договору 250,00 грн. (фіксована частина) та 538 грн.84коп. (процентна складова), а також судовий збір в розмірі1600 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи в їх відсутності, позовнівимоги просив задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві, в разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи булла повідомлена у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.02.2008 року банк уклав із ОСОБА_1 договір б/н, на підставі якого остання, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг та підписавши анкету-заявку про приєднання до них, отримала кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом у розмірі800,00грн., та зі сплатою 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16.12.2013 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.02.2008 року у розмірі 21281 грн. 83 коп. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. За період з 11.02.2008 року по 31.08.2013 року.

Відповідачка умови повернення кредиту належним чином не виконувала, у звязку з чим, станом на 31.10.2017 року, утворилася заборгованість в розмірі32058 грн. 70коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі5948грн. 68коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі19753грн. 79коп., заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом у розмірі6356 грн. 23 коп., штрафу в розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі538 грн. 84коп. (процентна складова),з відліком суми 21281,83 грн, стягнутої за рішенням суду від 16.12.2013 року.

Відповідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавецьмає право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно відвідшкодування збитків.

Згідно положень статті 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності.

Як передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 2.1.1.5.5, позичальник зобовязаний погасити заборгованість по кредиту, процентам за його використання а також сплатити комісії на умовах, передбачених цим договором.

З урахуванням викладених обставин та з оглядом на порушення відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобовязань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у розмірі10776,87 грн.

Разом з цим, штраф в розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та штраф в розмірі538грн. 84коп. (процентна складова), стягненню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом МіністрівУкраїни переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території якихз дійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. МаріупольДонецькоїобласті входить до перелікунаселенихпунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києвавід 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету МіністрівУкраїнивід 02 грудня 2015 року №1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження №1053-р від 30.10.2014 року та №1079-р від 05.11.2014 року, місто МаріупольДонецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Крім того, згідноз і ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимогЗакону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У п. 3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004)) зазначено, щовиходячизізмістучастинипершоїстатті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й обєктивного права у цілому, щопанує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Так, враховуючи, що відповідачз ареєстрований та постійно проживав в місті Маріуполі, нарахування штрафів на суму заборгованості за кредитним договором від11.02.2008 року укладеним з ОСОБА_1, є не правомірним.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрована та постійно проживає в населенному пункті, де проводилась анти терористична операція, на підставіст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним з ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафів є необґрунтованим.

Відповідно до 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1600 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволенихпозовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 10776,87грн. х 100% : 11565,71грн. ціни позову = 93,17), тобто93,17% від ціни позову (93,17% х 1600 гривень : 100% = 1490, 72 грн), що складає 1490,72гривень.

На підставі ст. 549, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором б/н від11.02.2008 року у розмірі10776грн. 87коп. та судовийзбір у розмірі1490,72 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцятиднів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.А. Шевченко