Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 червня 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзерно-Миколаїв", Управління державної реєстрації департаменту з надання аміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування майном, -
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду невідомі.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідачів в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справиу справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку за літ. В-4 заг.площею 695,9 кв.м., житловою площею 422,3 кв.м. розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Перша Слобідська, будинок 17А/7, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.01.2012 року, яке видане на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради замість Свідоцтва про право власності від 09.04.2009 року, та Витягом про державну реєстрацію прав № 33122826 від 09.02.2012 року.
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою: м. Миколаїв, вул. Перша Слабідська, будинок 17А/7 зареєстрвоана юридична особа - ТОВ "УКРЗЕРНО-МИКОЛАЇВ", засновником якої є ОСОБА_2.
Позивач в позовній заяві вказує, що зазначена юридична особа фактично не перебуває за вищевкзаною адресою. Також жодних договорів з ТОВ "Укрзерно-Миколаїв" на передачу в аренду приміщень у вказаному будинку він, як власник не укладав. Також зазначає, що він, як власник будинку, постійно піддається прискіпливому контролю з боку правоохоронних, податкових та інших контролюючих органів, які здійснюють перевірки відсутньої за офіційно зареєстровнаим місцезнаходженням юридичної особи та періодично надає пояснення з цього приводу на запити зазначених органів.
09.10.2017 року ОСОБА_1 було направлено лист ОСОБА_2 з вимогою терміново до 01.11.2017 року вжити заходів щодо приведення статутних документів ТОВ "Укрзерно-Миколаїв" у відповідність до вимог чинного законодавства в частині фактичного місцезнаходження та внесення цих змін до ЄДР.
Одночасно, з метою захисту своїх законних прав та інтересів, позивачем 09.10.2017 надано на адресу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС лист з проханням здійснити перевірку фактичного знаходження платника податку- ТОВ "Укрзерно-Миколаїв" за вказаною адресою за результатами якої вжити відповідних заходів реагування. На вказаний личт була отримана відповідь від 08.12.2017 року про те, що оперативним управлінням ГУ ДФС у Миколаївській області підтверджено відсутність ТОВ "Укрзерно-Миколаїв" за податковою адресою: м. Миколаїв, вул. Перша Слобідська, будинок 17А/7.
Згідно ч.4 ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.
Відповідно до ст. 93 ЦК України, місцезнаходження юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Згідно п. 45.2. ст. 45 Податкового кодексу України встанволює, що податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи та фізичну особу - підприємця вноситься до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відвідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.
Згідно п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків встановлених законом.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленим судом.
Відповідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює власника володіти, користуватись і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю в незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлена відсутність угоди ТОВ "Укрзерно-Миколаїв" з власником вказаного будинку на користування та розпорядження в ньому.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладена у Постанові ВСУ від 16.11.2016 р. у цивільній справі № 6-709цс16.
Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.
Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.
Відповідно до ст. 5, 13 ЦПК України , суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.
Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзерно-Миколаїв", Управління державної реєстрації департаменту з надання аміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування майном задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з моменту отримання копії заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів після проголошення рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва ОСОБА_3