Справа № 626/577/18
Провадження № 6/626/60/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2018 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Кузнєцової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного виконавця Красноградського РВ ДВС ГТУЮ Харківської області Винник Н.С. про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду № А-149 від 07.12.1987 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Красноградського РВ ДВС ГТУЮ Харківської області Винник Н.С. звернулася до суду з заявою про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду № А-149 від 07.12.1987 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 20 рублів, починаючи з 01.12.1987 року і до його повноліття.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Державний виконавець до суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає за можливе задовольнити заяву виходячи з наступного.

Рішенням Красноградського районного суду по цивільній справі № А-149 від 07.12.1987 року стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 20 рублів, починаючи з 01.12.1987 року і до його повноліття.

02.03.2018 року від стягувача ОСОБА_3 до Красноградського РВДВС ГТУЮ надійшла заява про закінчення виконавчого провадження по стягненню аліментів, у зв"язку з добровільним вирішенням питання.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмові формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Суд має право відмовити у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення з підстав, визначених ст.206 цього Кодексу, а саме якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1 до ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення

Оскільки ОСОБА_3 не бажає примусово виконувати судове рішення від 07.12.1987 року по цивільній справі № А-149, вона просить прийняти її відмову від примусового виконання, про що добровільно заявила та звернулася до РВДВС Красногравдського ГТУЮ з письмовою заявою про закінчення виконавчого провадження. Сумніву у добровільній відмові стягувача від примусового виконання рішення у суду не виникає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення, так як це не суперечить закону та не порушує права чи свободи інших осіб.

Керуючись ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", ст.434 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву державного виконавця Красноградського РВ ДВС ГТУЮ Харківської області Винник Н.С. задовольнити.

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_3 від примусового виконання рішення суду № А-149 від 07.12.1987 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 20 рублів, починаючи з 01.12.1987 року і до його повноліття.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя