КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1365/17
Провадження № 2/488/304/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючої судді - Лазаревої Г.М.,

при секретарі - Чуб Т.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на самочинно побудоване майно, посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок № 115 по вул.Торговій в м. Миколаєві. В складі житлового будинку наявне самочинно забудоване нерухоме майно, а саме: житлова прибудова літ "а'"(3,18х2,52), гараж літ. "З" (3,00х4,50), сарай літ. "И" (2,85х2,95), сарай літ. "К" (4,00х1,00+3,25х2,70), сарай літ. "Л" (5,00х7,09). У 2017 році вона звернулась до управління державної будівельно - архітектурної інспекції з проханням прийняти в експлуатацію вказані споруди відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію таких споруд. У задоволенні звернення їй було відмовлено з посиланням на те, що вказаний Порядок прийняття в експлуатацію споруд, збудованих без належного дозволу, втратив чинність і їй рекомендовано звернутись до суду.

Позивач та її представник надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надав суду заперечення.

Дослідивши матеріали справи, докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок № 115 по вул.Торговій в м. Миколаєві, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.10.2011 року, виданого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори.

Відповідно до технічного висновку № 5487 Управління ДАБІ в Миколаївській області від 10.02.2017 року в житловому будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Торгова, 115 самочинно забудовано нерухоме майно, а саме: житлова прибудова літ "а'"(3,18х2,52), гараж літ. "З" (3,00х4,50), сарай літ. "И" (2,85х2,95), сарай літ. "К" (4,00х1,00+3,25х2,70), сарай літ. "Л" (5,00х7,09).

У 2017 році ОСОБА_2 звернулась до управління державної будівельно - архітектурної інспекції з проханням прийняти в експлуатацію вказані споруди відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію таких споруд. У задоволенні звернення їй було відмовлено з посиланням на те, що вказаний Порядок прийняття в експлуатацію споруд, збудованих без належного дозволу, втратив чинність і їй рекомендовано звернутись до суду. Вказане підтверджено листом № 1014-1151-17 від 27.02.2017 року.

Таким чином, суд вважає, що у звязку з відсутністю спеціального порядку прийняття в експлуатацію такого нерухомого майна діють відповідні норми Цивільного кодексу України та відповідні підзаконні нормативні акти які чинні на момент розгляду справи та які регулюють статус самочинно збудованих споруд.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.

На підставі ч. 3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Порядок набуття права власності на самочинне будівництво передбачений ст. 376 ЦК України, яка є спеціальною нормою в реголюванні спірних правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли загальний порядок будівництва був порушений.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під еже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України).

За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд, може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Збудовані самочинно споруди не порушують прав інших осіб, тобто, сусідніх землекористувачів (власників), що підтверджується їх заявами.

За вказаних обставин позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на самочинне збудоване нерухоме майно - житлову прибудову літ "а'"(3,18х2,52), гараж літ. "З" (3,00х4,50), сарай літ. "И" (2,85х2,95), сарай літ. "К" (4,00х1,00+3,25х2,70), сарай літ. "Л" (5,00х7,09), яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Торгова, 115.

Рішення може бути оскаржено, відповідно до п.п. 15, 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р.), до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Г.М. Лазарева