Провадження № 2/742/279/18
Єдиний унікальний № 742/363/18
29 березня 2018 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Аргументує свої позовні вимоги тим, що відповідач її колишній чоловік зареєстрований в спірній квартирі, що належить на праві власності її дочці ОСОБА_3, але протягом останніх двох років він в квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Тому позивачка в своєму позові просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме : квартирою №9 в будинку №104 по вул.Польова в м.Прилуках, Чернігівської області.
В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечувала проти заочного розгляду справи .
Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_4 з січня 2017 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:
ОСОБА_3 народилася 17 червня 2006 року її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2(а.с.10)
Відповідно до договору дарування від 22 вересня 2014 року, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а остання прийняла квартиру у власність(а.с.13,14)
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.09.2014 року, ОСОБА_3 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1(а.с.15)
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до довідки №024/7-09 від 01.02.2018 року виданої комітетом самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу, ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з дочкою ОСОБА_3. У вказаній квартирі значиться зареєстрованим ОСОБА_4(а.с.16)

Відповідно до акту не проживання за місцем реєстрації №868 від 12.03.2018 року складеного комісією комітетом самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу, за результатами проведеного 12.03.2018 року обстеження житлового приміщення встановлено, що ОСОБА_4 не проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 з січня 2017 року по даний час(а.с.17)

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач є рідним батьком ОСОБА_3, яка є власником спірної квартири. Оскільки відповідач понад один рік був відсутній у вказаній квартирі, і про поважність причин відсутності не повідомляв власника, тому він втрачає право на користування цим житлом.

У зв»язку з чим, суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме : квартирою №9 в будинку №104 по вул.Польова в м.Прилуках, Чернігівської області.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги задоволенні в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. в рахунок повернення коштів за судовий збір сплачених при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст.263-265,273,280-281,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням задовольнити

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме : квартирою №9 в будинку №104 по вул.Польова в м.Прилуках, Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування коштів сплачених за судовий збір при подачі позовної заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заяв. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.В.Коваленко