Справа № 201/7287/17
Провадження № 2/175/16/18
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2018 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :01:134:0133 яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, СТ «Шафран», ділянка 4 і заборонити відповідачу ОСОБА_3 відчужувати вищевказану земельну ділянку.

Обґрунтовує необхідність забезпечити зазначений позов тим, що в провадженні суду знаходиться його позов до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди, в якому він просить стягнути грошові кошти та витрати, які він витратив на будівельні роботи на земельній ділянці відповідача за її письмової згоди. Ця ділянка знаходиться за адресою: м. Дніпро CT «Шафран», ділянка 4. Дану письмову згоду відповідач надала тому, що він збирався купити, а відповідач продати цю земельну ділянку, і в якості підтвердження цих намірів він і відповідач склали про це письмову угоду, в якій зазначено, що ОСОБА_4 дав ОСОБА_2 (Відповідачу) завдаток, а ОСОБА_2 (Відповідач) взяла завдаток і зазначила, що проти будівельних робіт не заперечує. Як йому стало відомо, ОСОБА_2 зробила довіреність на свою колишню невістку ОСОБА_5 Цю довіреність він бачив на власні очі, але йому не дозволили зробити ксерокопію цього документа. ОСОБА_5 вирішила, що маючи довіреність вона може робити що завгодно, ОСОБА_5 вирішила зламати їм двері, вдертись до приміщення, де знаходяться його особисті речі і так далі. Він подав на неї заяву до поліції. Крім того, у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа, про виселення його з вищезазначеної земельної ділянки. Син ОСОБА_2 ОСОБА_6 дзвонить йому і говорить, що прийде покупець земельної ділянки та виселить його з родиною, ОСОБА_2 хоче, щоб він звільнив земельну ділянку, але а ні завдаток, а ні витрачені кошти витрачені на роботи вона повертати не збирається. Оскільки кошти витрачені саме за роботи на ділянці, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с/рада Новоолександрівська CT «Шафран», ділянка 4, є предметом даного спору, він вважає за необхідним забезпечити даний позов саме земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с/рада Новоолександрівська CT «Шафран», ділянка 4, щоб до вирішення спору ОСОБА_2 та ніяка уповноважена особа не мала можливості відчужити дане майно і не залишити його на вулиці.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, у відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заяленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як зазначено в Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.10 ст. 150 ЦПК України».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права, яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Позивачем не надано належних доказів, що не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, як і не надано доказів, що зазначений вид забезпечення позову буде співмірним із заявленою позивачем вимогою, крім того з матеріалів справи не вбачається, що власником земельної ділянки на яку позивач просить накласти арешт є відповідач, а навпаки є копія Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Дн №032453, в якому власником зазначено ОСОБА_7, а також земельна ділянка не є предметом даного спору, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 151-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.М. Новік