Справа № 466/9455/17 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/783/543/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Мельничук О.Я., Ніткевича А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом,

в с т а н о в и л а:

30 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його батька відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач зареєстрований у даній квартирі, проте, вибув з квартири і протягом 5 років без поважних причин не проживав у ній, не брав участі в її утриманні.

За клопотанням сторони відповідача, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.01.2018 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №466/6664/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третіх осіб: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, та скасування реєстрації місця проживання, позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третіх осіб: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, та скасування реєстрації місця проживання, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення та вселення в квартиру.

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_2, просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права і направтит справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вважає, що підстав, визначених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження у даній справі, в суду не було.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, передбачене п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України, в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 цього Кодексу без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

В цьому пункті також зазначено, що суд не може посилатись на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (п.33), така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що її розгляд неможливий без вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третіх осіб: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, та скасування реєстрації місця проживання, позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третіх осіб: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, та скасування реєстрації місця проживання, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення та вселення в квартиру, рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27.11.2018 року по якій переглядається в апеляційному порядку.

Однак, з таким висновком районного суду погодитись не можна, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 27.11.2018 року (а.с.29-31) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням квартири, та задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як до тимчасових жильців, про виселення зі спірної квартири та вселення його (ОСОБА_3С.) в цю квартиру, відтак, це рішення суду не стосується підстав, з яких заявляє позов позивач ОСОБА_2 в даній справі, як член сімї основного квартиронаймача, до свого батька відповідача ОСОБА_3, а тому розгляд судом даної справи не залежить від вирішення тієї іншої справи, до розгляду апеляційним судом якої зупинено провадження оскаржуваною ухвалою.

Таким чином, враховуючи викладене, підстав для зупинення провадження у справі, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, немає, а обставини, зокрема, щодо поважності причин не проживання відповідача в спірній квартирі та інші обставини, які входять до предмету доказування в спірних правовідносинах, обєктивно можна встановити й у даній справі на підставі належних та допустимих доказів, без вирішення тієї іншої справи.

Суд першої інстанції при вирішенні даного питання порушив норми процесуального закону, дійшов своїх висновків без належного обґрунтування підстав для зупинення провадження, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття (підписання) і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Мельничук О.Я.

ОСОБА_6