Справа № 738/241/18
№ провадження 2/738/178/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Мотивував свій позов тим, що після смерті його батьків ОСОБА_2, який помер 18 вересня 2013 року та ОСОБА_3, яка померла 15 травня 2017 року, відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 85 в с. Осьмаки Менського району Чернігівської області. Спадкоємцем за заповітом та першої черги за законом на спадкове майно є позивач ОСОБА_1 Фактично прийнявши спадщину, позивач звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння спадкоємцеві було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В звязку з цим, позивач звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 85 в с. Осьмаки, Менського району, Чернігівської області.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Представники відповідачів Менської міської ради Чернігівської області та Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. В установлений в ухвалі строк представники відповідачів не надали суду відзив на позов, а також будь яких заперечень щодо заявлених позовних вимог, що дає підстави суду вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ухвали судді від 27 лютого 2018 року, суду були надані копії спадкових справ, заведених до майна померлого 18 вересня 2013 ОСОБА_2 та померлої 15 травня 2017 року ОСОБА_3.

За таких обставин, враховуючи наявність достатніх доказів в матеріалах справи, суд приходить до висновку про можливість винесення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні, без участі учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, 18 вересня 2013 року в с. Осьмаки, Менського району, Чернігівської області помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 220346, виданого Осьмаківською сільською радою Менського району Чернігівської області (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, спадкоємцем якої за заповітом є позивач, що підтверджується заповітом посвідченим приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу 12 січня 2012 року (а.с.7).

Як слідує з матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлого 18 вересня 2013 року ОСОБА_2, спадкоємець позивач ОСОБА_1 в установлений законом строк звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкоємець за законом дружина спадкодавця відмовилась від обовязкової долі у спадщині.

15 травня 2017 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 293686, виданого виконавчим комітетом Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області 16 травня 2017 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, спадкоємцем якої першої черги за законом є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 147957, виданого повторно виконавчим комітетом Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області 26 січня 2014 року (а.с.9).

Із матеріалів спадкової справи № 321/2017, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 слідує, що спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_1 в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері.

Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону).

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 7 за 1991 1995 роки, виданої в.о. старости Осьмаківського старостинського округу Менської міської ради Чернігівської області зазначено, що згідно по господарського обліку станом на 15.04.1991, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Осьмаки по вул. Шевченка, 11, мав статус колгоспного двору, головою колгоспного двору був ОСОБА_2, членами колгоспного двору були: дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_1. Станом на 15 квітня 1991 року дане домоволодіння мало статус «колгоспний двір» (а.с.45).

Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Отже, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в с. Осьмаки Менського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 11 збереглось за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в рівних частках по 1/3 кожному.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами спадкових справ № 18/2014 та 321/2017 після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 прийняв спадщину і в установлений законом строк звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлих батьків, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчать наявні в матеріалах справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 295/02-31 від 08.02.2018 та № 398/02-31 від 19.02.2018 (а.с.46-47).

Оскільки, у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Осьмаки по вул. Шевченка, 11 був колгоспним двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Технічний паспорт на житловий будинок № 11 по вул. Шевченка, в с. Осьмаки Менського району Чернігівської області виготовлено 19.12.2017 (а.с.19-23).

Згідно із звітом про оцінку майна, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Осьмаки, вул. Шевченка, 11, Менського району, Чернігівської області має загальну вартість 18928 грн. 00 коп. (а.с.24-44).

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача, а саме: визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 11 в с. Осьмаки Менського району, Чернігівської області.

Керуючись ст. ст. 16, 328, 1218, 1233-1235, 1268, 1296, 1297 ЦК України 2003 року, ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 05липня ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Шевченка, буд. 11 в с. Осьмаки Менського району Чернігівської області, вартістю 18928,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г. Сова