Дата документу 27.11.2018 Справа № 310/5030/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/5030/18 Головуючий у 1 інстанції: Дубровська Н.М.
Провадження № 22-ц/807/473/18 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду позовну заяву повернути до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ФОП ОСОБА_4 було укладено договір оренди №1 нежитлового приміщення від 05 квітня 2017 року для розміщення кафе. З копії зазначеного договору оренди та акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 25 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 під час укладання договору діяла як фізична особа-підприємець щодо здійснення господарської діяльності, про що свідчить цільове призначення об'єкту оренди (для розміщення об'єкту громадського харчування та розваг), а також відтиск гербової печатки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Таким чином, з позову вбачається, що спір виник між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, щодо здійснення господарської діяльності і стосується виконання правочину у господарській діяльності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

У заяві, адресованій апеляційному суду, відповідач ОСОБА_4 зазначив, що між ним та позивачкою існує господарський спір з приводу оренди нежитлового приміщення, який розглядається Господарським судом Донецької області.

З наданих відповідачем копій ухвал господарського суду вбачається, що спір прийнятий до провадження господарського суду. ОСОБА_3 заявлявся зустрічний позов, в тому числі про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

Згідно ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

З огляду на викладене, суд першої інстанціях правильно у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовив у відкритті провадження у справі.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанціїх та підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 3 грудня 2018 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков