Справа № 369/2607/18
Провадження № 2/369/1876/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Ярмак О.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_21 року померла двоюрідна сестра позивачки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина: на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. яка належала їй на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2013 року, посвідченого ОСОБА_6, державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованим в реєстрі за №2- 1540; на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_7, який належав їй на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2013 року, посвідченого ОСОБА_6, державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області та зареєстрованим в реєстрі за №2- 1545; на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка належала їй на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 04.07.2008 року Виконкомом Вишневої міської ради. Спадщину після смерті сестри позивачка прийняла шляхом подання письмової заяви від 11.10.2017 року до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області. Позивачка є спадкоємцем третьої черги за законом після смерті ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_22 року помер син ОСОБА_5 - ОСОБА_7.Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3, яка належала йому на праві власності.

Спадщину після смерті сина двоюрідної сестри позивачки ОСОБА_1 прийняла шляхом подання письмової заяви від 11.10.2017 року до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області.07 лютого 2018 року позивачка, як спадкоємець за законом третьої черги відповідно до ст. 1263 та ч.4 ст. 1266 ЦК України, звернулась до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, позивачці відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки у спадковій справі відсутні документи щодо підтвердження родинних стосунків між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_5. У постанові державного нотаріуса додатково зазначено, що ОСОБА_5 був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 08 вересня 2014 року за реєстровим №3175, за яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, вона заповіла її сину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому спадкоємцем після її смерті, як за законом так і за заповітом, був син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_22 року.

В даній постанові також зазначено, що до спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_5, 24.11.2017 року за №736, була подана заява про прийняття спадщини громадянином Республіки Німеччини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. З документів, копії яких знаходяться в цій спадковій справі, з'ясовано, що він є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_22 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та онуком ОСОБА_5.

Як стало відомо позивачці, ОСОБА_4 також подав заяву до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, якого він вважає своїм батьком. В провадженні Києво- Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа №369/6482/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_11, ОСОБА_12, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського РУЮ у Київській області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

За життя ОСОБА_7 звернувся до суду з даним позовом, і заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 30.09.2015 року позов був задоволений. Виключено відомості про те, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_13 (нині ОСОБА_4) з актового запису №0 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області виключити відомості про те, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_13 з актового запису №0 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Визнано недійсним свідоцтво про народження ОСОБА_13 серії НОМЕР_4 від 16.03.1992 року.

Згідно Ухвали Києво-Святошинського районного суду від 20.10.2017 року (суддя Волчко А.Я.) заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 30.09.2015 року у цивільній справі №369/6482/15-ц задоволено та дане заочне рішення скасовано і справу призначено до судового розгляду.

31.01.2018 року позивачкою подана заява до Києво-Святошинського районного суду про залучення її до участі у справі №369/6482/15-ц як правонаступника позивача ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_22 року.

Позивачка як спадкоємець після смерті ОСОБА_7, має намір підтримати в Києво-Святошинському районному суді його позовну заяву про виключення його імені як батька з актового запису про народження ОСОБА_13 (нині ОСОБА_12).

Однак, для цього їй необхідно встановити родинні відносини з матір'ю ОСОБА_7 - ОСОБА_5. Крім того, докази даних родинних відносин позивачці необхідно надати до Вишневої міської державної нотаріальної контори для долучення до спадкових справ після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

На підставі вищевикладеного, позивач ОСОБА_1 просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, є двоюрідною сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1, та померла ІНФОРМАЦІЯ_21 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і представники позивача позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про дату. час, місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Як встановлено матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_21 року померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданого 15 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Позивачка звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після її смерті, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю доказів підтвердження родинних стосунків між позивачкою та спадкодавцем, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.02.2018 року № 103/02-31.

Відповідно до вимог статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог статті 1265 Цивільного кодексу України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 14 липня 1981 року і відновленим записом, ОСОБА_20, народилась ІНФОРМАЦІЯ_17 року в м. Тетіїв Тетїївського району Київської області, її батьком записаний ОСОБА_16, а матір'ю ОСОБА_18.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 в м. Києві в Палаці одруження 28.11.1963 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_19.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 26.06.1951 року ОСОБА_1, (дошлюбне прізвище - ОСОБА_8), народилась ІНФОРМАЦІЯ_16 року в с. Слобода Тетіївського району Київської області і батьком позивачки є ОСОБА_21, а матір'ю ОСОБА_22.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 в м.Тетіїв р/в зареєстровано шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_23, і після реєстрації шлюбу їй змінено прізвище на ОСОБА_23.

Батько позивачки ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_7, та померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_28 ІНФОРМАЦІЯ_8, були рідними братом і сестрою.

Згідно посвідки про народження за НОМЕР_10, виданої Черепинським сіль ЗАГСом Тетіївського району Київської області, ОСОБА_25, тобто рідна сестра батька позивачки ОСОБА_21, народилася ІНФОРМАЦІЯ_23 року батьком вказано-ОСОБА_30, а матір'ю-ОСОБА_27.

ОСОБА_28 після укладення шлюбу з ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_9, змінила своє прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_16.

Однак, згідно листа Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації від 22.12.2017 року № 01-43/2093 на ім'я позивачки у документах архівного фонду "Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області" актового запису про шлюб ОСОБА_16 та ОСОБА_28 не виявлено. Також повідомлено, що книга реєстрації актових записів про шлюб по селу Черепин Тетіївського району Київської області за 1937 рік на зберігання до Державного архіву Київської області надійшла частково, а книги за 1938, 1939 роки не передавалися.

В позивачки є копія посвідки про шлюб № 16, видана Тетіївським районним бюро ЗАГС Тетіївського району Київської області, про те, що ОСОБА_16 та ОСОБА_25 вступили в шлюб 17.05.1938 року і її прізвище після укладення шлюбу стало ОСОБА_16. Дана копія посвідки про шлюб №16 засвідчена підписом голови Плоханівської сільської ради Тетіївського району Київської області, та скріплена круглою печаткою цієї сільської ради.

ОСОБА_29 померла ІНФОРМАЦІЯ_26 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11, виданого 08.06.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області.

Підтвердженням того, що ОСОБА_29 та ОСОБА_16 спільно проживали в будинку її батьків ОСОБА_30 та ОСОБА_31 (тобто як чоловік та дружина), є витяг з погосподарської книги Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області за 1944-46 роки членів колгоспу "ім. Петровського", згідно якого членами колгоспного двору записані ОСОБА_32, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_33, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_34, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_35, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Що стосується розбіжностей в прізвищі та імені ОСОБА_34 і ОСОБА_30, то згідно Довідки, виданої сільським головою с.Черепин Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області від 23.11.2017 року за №786, ОСОБА_33, ІНФОРМАЦІЯ_11, та ОСОБА_30 являється однією і тією ж особою.

Крім того, згідно витягу з погосподарської книги Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області за 1958-60 роки, допущені помилки в прізвищах та імені виправлені, і головою двору вже вірно вказаний ОСОБА_30, ІНФОРМАЦІЯ_13, а членом двору-його жінка ОСОБА_31, ІНФОРМАЦІЯ_14, тобто їхні з померлою ОСОБА_5 рідні дід і бабка.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 22.11.2017 року дідом позивачки є ОСОБА_30, а бабою- ОСОБА_27.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 21.03.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області, батько позивачки ОСОБА_36 помер ІНФОРМАЦІЯ_24 року.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 доводилась двоюрідною сестрою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_25 року.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_22 року помер син ОСОБА_5 - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_12 від 17.08.2017 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка належала йому на праві власності, згідно свідоцтва про власності на житло, видане 04.07.2008 року Виконкомом Вишневої міської ради.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву 11 жовтня 2017 року про прийняття спадщини після смерті сина двоюрідної сестри позивачки до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області. 07 лютого 2018 року позивачка звернулась до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Однак, їй відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки у спадковій справі відсутні документи щодо підтвердження родинних стосунків між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_5. У постанові державного нотаріуса додатково зазначено, що ОСОБА_37 був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 08 вересня 2014 року за реєстровим № 3175, за яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, вона заповіла її сину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому спадкоємцем після її смерті як за законом так і за заповітом, є син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_22 року.

В даній постанові також зазначено, що до спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, 24.11.2017 року за №736, була подана заява про прийняття спадщини громадянином Республіки Німеччини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, який є сином ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_4, та онуком ОСОБА_5, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 24.11.2017, поданої до Вишневої міської державної нотаріальної контори громадянином Німеччини ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_15.

Згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Вишневої міської ради від 14.05.2018 р. №3311 за адресою: АДРЕСА_5, гр. ОСОБА_38, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований з 22.08.1997 року по теперешній час. ОСОБА_38 змінив прізвище на ОСОБА_10.

Зміна прізвища з ОСОБА_38 на ОСОБА_10 підтверджується витягом з Реєстру актових записів про народження Федеративної Республіки Німеччини від 04.09.2017р..

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа №369/6482/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_11, ОСОБА_12, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського РУЮ у Київській області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

Тобто, за життя ОСОБА_7 звернувся до суду з даним позовом, і заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 30.09.2015 року позов задоволено. Виключено відомості про те, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_13 (нині ОСОБА_4) з актового запису №0 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області виключити відомості про те, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_13 з актового запису №0 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року. Визнано недійсним свідоцтво про народження ОСОБА_13 серії НОМЕР_4 від 16.03.1992 року.

Згідно Ухвали Києво-Святошинського районного суду від 20.10.2017 року (суддя Волчко А.Я.) заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 30.09.2015 року у цивільній справі №369/6482/15-ц задоволено та дане заочне рішення скасовано і справу призначено до судового розгляду.Станом на дату розгляду даної справи справа перебуває у провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., а позивачкою є ОСОБА_1.

Суд зазначає, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 на виконання процесуального обов'язку надала належні і неспростовні докази на підтвердження своїх вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та неспростовані стороною відповідача, суд ухвалює рішення про задоволення позову за їх доведеністю та встановлює факто родинних відносин, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_16, доводилась двоюрідною сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_17, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_21 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.ст.12, 13, 43, 49, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 272. 273, 354 ЦПК України, ст. ст.15, 16 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_16, доводилась двоюрідною сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_17, яка була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1, та померла ІНФОРМАЦІЯ_21 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Інформація про позивача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_16, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса місця проживання: 08132, АДРЕСА_6.

Інформація про відповідача: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_19, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5.

Повне рішення суду складено 07 грудня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.