ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3280/18 Справа № 172/478/18 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І.Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області про звільнення від сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2014 року з позивача стягувалися аліменти на утримання дітей, однак рішенням суду від 03.08.2015 року його звільнено від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, оскільки остання проживає разом з ним. Згідно з розпорядженням голови Васильківської райдержадміністрації від 02.04.2018 року встановлено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з батьком дитини. У зв'язку з тим, що син ОСОБА_3 проживає з ним та знаходиться на його утриманні, просив суд звільнити його від сплати аліментів.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та звільнено його від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги ОСОБА_2 підтверджені належними доказами, а тому як законні та обґрунтовані підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, просила скасувати вказане рішення суду та ухвали нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на час ухвалення оскаржуваного рішення, судом розглядався позов про звільнення її від сплати аліментів та стягнення з ОСОБА_2 аліментів, в якому містилися докази про те, що спільні діти сторін проживають, саме, з ОСОБА_1. Крім того, апелянт зазначає, що уточнену позовну заяву вона не отримувала, а тому не мала можливості визначитися зі способом захисту своїх законним прав та інтересів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.04.2014 року до повноліття старшої дитини.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2015 року ОСОБА_2 звільнено від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з розпорядженням голови Васильківської райдержадміністрації від 02.04.2018 року встановлено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Актом депутата Чаплинської селищної ради Васильківського району від 17.04.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною 1 статті 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Встановивши вказані обставини справи та керуючись ст. 273 СК України, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки вказані вимоги підтверджені належними доказами, тоді як відповідачкою у порушення ст.ст. 12, 81 ЦПК України не спростовано вказані докази.

Доводи апелянта в скарзі про те, що на час ухвалення оскаржуваного рішення, судом розглядався позов про звільнення її від сплати аліментів та стягнення з ОСОБА_2 аліментів, в якому містилися докази про те, що спільні діти сторін проживають, саме, з ОСОБА_1, - є необґрунтованими та безпідставними, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було надано жодного доказу, який би спростував доводи позивача про те, що їхній син ОСОБА_3 проживає з нею, а не з батьком.

Інші доводи апелянтів колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надані сторонами докази, надав їм належну оцінки, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко