Номер провадження №2 /263/2840/2018
У Х В А Л А
30 листопада 2018 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши в порядку цивільного судочинства клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5,
Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовною заявою, якою просить визнання недійсним заповіт № 62677405, виданий 09.07.2018 р. ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4.
Також до даного позову була додана заява про його забезпечення, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та інше майно, яке було отримано відповідачем за спірним заповітом.
Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.
Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено зокрема: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України, передбачений такий вид забезпечення як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Аналізуючи викладені норми законодавства, подану заяву, а також позов з доданими до нього документами, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, виходячи з того, що позивачем не доведено, що вказана ним квартира, на яку він просить накласти арешт, є предметом спірного заповіту, що саме її, а також зазначене ним «інше майно» ОСОБА_6 заповів відповідачу.
При цьому слід зауважити, що також відсутні докази, які підтверджують власника квартиру АДРЕСА_2, та зазначене інше майно є неконкретизованим, що в свою чергу, унеможливить виконання такої ухвали про забезпечення позову.
З огляду на викладене, суд вважає, що такий засіб забезпечення позову є неприпустимими, оскільки може зачіпати інтереси власника майна, який на теперішній час судом не встановлений, що призведе до порушення його законних прав та інтересів та призведе до порушення вимоги співмірності між позовними вимогами та заходом забезпечення позову.
Таким чином у суду відсутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5.
Керуючись ст.ст. 151 -153 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя
В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: О.А. Шевченко