Справа № 127/5356/17
Провадження № 22-ц/772/605/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 рокуСправа № 127/5356/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Марчук В.С.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2018 року, ухваленого в залі судових засідань місцевого суду під головуванням судді Вінницького міського суду Вінницької області Жмудя О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що позивач із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року з позивача на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 1500, 00 гривень, щомісяця, починаючи стягнення з 07 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, стягнуто з позивача на користь та на утримання ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі 1500, 00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 07 вересня 2015 року і до досягнення донькою ОСОБА_6 трирічного віку.

Протягом усього часу позивач належним чином виконував вище зазначене рішення, що підтверджується копіями банківських документів.

Зважаючи на те, що 30 грудня 2016 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_7, яка на час звернення з позовом перебувала на диспансерному обліку по вагітності і доходів не отримувала, його майновий стан суттєво змінився, просив зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1500 гривень до 500 гривень, та на користь і на утримання ОСОБА_3 з 1500 гривень до 500 гривень.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2018 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року по цивільній справі № 127/21223/15-ц з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь та на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень 00 копійок на 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з часу набрання даним рішенням суду законної сили до досягнення донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року, припинено станом на день набрання чинності даним рішенням та повернуто виконавчий лист до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментах).

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок залишено за ОСОБА_5.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у платника аліментів ОСОБА_5 змінився сімейний стан, що у відповідності до положень 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_3 на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку, однак не є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, сторони справи оскаржили його в апеляційному порядку.

ОСОБА_3 мотивувала апеляційну скаргу тим, що доводи ОСОБА_5 щодо зміни його матеріального становища у зв'язку із утриманням дружини на увагу не заслуговують, оскільки вона є працездатною особою і може також отримувати дохід, при цьому посилання позивача на скрутне матеріальне становище не є підставою для звільнення його від обов'язку утримувати дитини, в зв'язку з чим просила рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Натомість ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 зроблено судом на підставі неналежних, недопустимих та недостатніх доказів, в зв'язку з чим просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, натомість апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року, яке набрало законної сили, розірвано. (а.с. 12, 21)

Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого ВДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 02 вересня 2015 року, яка проживає разом із матір'ю. (а.с.14, 58).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року по цивільній справі № 127/21223/15-ц, яке набуло законної сили 01 грудня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 07 вересня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_5 на користь та на утримання ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 07 вересня 2015 року, до досягнення донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку (а.с. 15-16).

Відповідно до ч. 3 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних причин чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів чи їх зменшення.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Зазначені обставини були предметом дослідження по справі, за якою вже стягнуті аліменти на утримання дитини та дружини.

Позивачем регулярно сплачувались аліменти на користь ОСОБА_3, що підтверджується копіями банківських квитанцій. (а.с. 17-20)

30 грудня 2016 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 22).

З довідки ВОДПІ ГУ ДФС України у Вінницькій області вбачається, що за період з 01 липня 2015 року по 30 вересня 2016 року інформація про доходи ОСОБА_5 відсутня. (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 та частини 3 статті 80 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що укладення шлюбу з ОСОБА_7, на що, в обґрунтування позову посилався позивач, яка є, як встановлено судом першої інстанції на момент судового розгляду, працездатною, не може бути підставою для задоволення його вимог.

Крім того, доказів стосовно того, що при прийнятті судового рішення про стягнення із нього аліментів, позивач мав більший дохід ніж на час розгляду даної справи, всупереч вимогам статті 81 ЦПК, суду не надано.

Поряд з цим, матеріали справи містять копію рішення Лодзького воєводи від 06 серпня 2015 року про те, що ОСОБА_5 надано дозвіл на тимчасове перебування та працевлаштування на території Республіки Польща до 14 червня 2018 року (а.с. 70-72), що у сукупності з інформацією про перетин ним державного кордону України (а.с. 57), спростовує його доводи про відсутність працевлаштування та погіршення його матеріального стану з моменту ухвалення рішення Вінницьким міським судом Вінницької області від 19 листопада 2015 року.

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відтак, приймаючи до уваги розмір аліментів стягнутих з позивача на утримання дочки, їх зменшення порушуватиме права дитини, позбавить її належних умов життя, необхідних для розвитку, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Доводи апеляційної скарги позивача таких висновків не спростовують.

Натомість, з урахуванням встановлених апеляційним судом вище обставин та за відсутності підстав для застосування положень ст. 192 СК України, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку про зменшення розміру аліментів, які були стягнуті з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на її утримання, в зв'язку з чим апеляційну скаргу останньої слід задовольнити, оскаржуване рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2018 року у вказаній частині скасувати та у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 відмовити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2018 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 березня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: