Справа № 461/3151/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/7225/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення наймача із квартири,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення наймача із квартири, в якому просив виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1 на час капітального ремонту. Позов мотивував тим, що позивач не може користуватись своєю квартирою, оскільки наймач даної квартири ОСОБА_3 перешкоджає користуватися нею, оскільки останній змінив замки та не надає позивачу ключів від вхідних дверей. Для проживання в квартирі в ній необхідно провести ремонті роботи.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що підставою заявленого позивачем позову було небажання відповідача звільнити житло після отримання належного повідомлення щодо розірвання договору найму, а також перешкоджання у користуванні майном та неможливість проведення необхідного ремонту. Вказує, що вимога до відповідача про звільнення квартири була пред'явлена в порядку визначеному договором. Вважає що суд першої інстанції, встановивши, що позивач послався не на норми права, які фактично регулюють спірні правовідносини, повинен був самостійно здійснити правильну кваліфікацію та прийняти обґрунтоване рішення. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2

ОСОБА_3 є наймачем зазначеної квартири на підставі договору від 22.09.2008 року.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ст. 77-80 ЦПК України).

Ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.165 ЖК, на яку посилається позивач як на підставу позовних вимог, при проведенні капітального ремонту жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, коли ремонт не може бути проведено без виселення наймача, власник будинку (квартири) вправі вимагати його виселення. Власник будинку (квартири) не зобов'язаний надавати виселюваному на час ремонту інше жиле приміщення.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.15 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», за позовами про виселення наймачів у зв'язку з капітальним ремонтом жилого будинку, належного громадянинові, слід перевіряти необхідність проведення капітального ремонту і реальну можливість власника приступити до нього (наприклад, наявність коштів, матеріалів), а також з'ясовувати час, протягом якого можливо виконати ремонтні роботи.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд, враховуючи засади диспозитивності та змагальності сторін, вірно виходив з того, що позивачем не доведено необхідність проведення капітального ремонту, реальну можливість власника приступити до нього, а також не зазначено час виконання ремонтних робіт.

За таких обставин розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, районний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 09.02.2018р.

Головуючий

Судді:

З оригіналом згідно.

Судове рішення набрало законної сили: 05.02.2018р.

Суддя М.М. Шандра

Дата оформлення копії: 09.02.2018р.

Помічник судді Ю.М. Літава