Провадження № 2-о/761/289/2018
У Х В А Л А

09 липня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

05 липня 2018р. заявник ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Під час вивчення матеріалів заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.175, 318 ЦПК України.

Згідно з вимогами пп.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб-громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Так, встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України від 18 січня 2001р. «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного із них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991р.) або набрання чинності законом № 2235-ІІІ (13 листопада 1991р.)

Однак, як вбачається із заяви, заявник просить суд встановити факт постійного проживання, проте не зазначає конкретної адреси постійного проживання. Крім того, до заяви не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме: щодо звернення до Державної міграційної служби України з метою отримання паспорта громадянина України (отримання відмови за результатами такого звернення), що у даному випадку є необхідним.

Відтак, заявниці необхідно в прохальній частині позову зазначити конкретну адресу постійного проживання, зазначити причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт неможливості одержання документів.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 318, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачами ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: