Справа № 500/6736/17
Провадження № 2/500/1258/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.
при секретарі Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ізмаїл цивільну справу за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача.
Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобовязаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктами 1,2,4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 року 07.06.2011 року був укладений договір про купівлі-продаж послуг з централізованого опалення та додаток до нього по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, відповідно до якого споживач зобовязаний оплачувати надані послуги не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Теплова енергія у квартиру надавалась належним чином. Доказів відключення від теплопостачання суду не надано. Таким чином, ОСОБА_2 знаходилася у договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». На імя ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок №6424, згідно якого станом на 28.11.2017 року за нею склалась заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 6958,57 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 померла, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області від 29.01.2018 року (а.с.16), відповідно до якої ОСОБА_2 знята з реєстраційного обліку у звязку зі смертю, а/з №1625 від 25.11.2016 року.
Власником квартири №32 по просп.Миру,22-б в м.Ізмаїлі Одеської області є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 969, виданого 13.07.2017 року приватним нотаріусом Ізмаїльского міського нотаріального округу ОСОБА_4, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.02.2018 року №115343374 (а.с.24).
Нарахування плати за надані послуги з централізованого опалення проведено на підставі витягів з постанови НКРЕКП №1171 від 31.03.2015 року та № 1171 від 31.03.2015 року в редакції від 09.06.2016 року, а за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №461 від 07.06.2013 року та №49 від 19.01.2018 року..
Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до п.2 ч.2, ч.5 ст.49 ЦПК України передбачено, що у разі збільшення позовних вимог на позивача покладається обовязок направлення копії такої заяви та доданих до неї документів відповідачу. Згідно до ст.140 ЦПК України відправлення відповідної заяви про збільшення позовних вимог відноситься до судових витрат, повязаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600 гривень. та витрати, повязані з поштовим відправленням заяви про збільшення позовних вимог у розмірі 27 грн.
Керуючись ст.ст. 12,13,49,77,78,79,80,81,140,141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 526 ЦК України, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_5