Провадження № 2-н/265/682/18
У Х В А Л А

05 грудня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1.,вивчивши заяву Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення з боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А :

03 грудня 2018 року заявник, Комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» в особі представника за довіреністю ОСОБА_3, звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги та з оплати поточної заборгованості, а всього 1871,65 гривень.

До заяви про видачу судового наказу стягувачем доданий договір про реструктуризацію заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення № 577 від 17 травня 2017 року, згідно якого заборгованість ОСОБА_2 з оплати послуг за централізоване водопостачання та водовідведення за адресою: місто Маріуполь, вулиця Звенигородська будинок 58, станом на 01 травня 2017 року становить 787,25 гривень. Вказану заборгованість остання зобовязалась сплатити періодичним платежами у строк до 17 листопада 2017 року.

Стягувач зазначає, що станом на 01 травня 2017 року непогашена заборгованість боржника за вказаним договором становить 787,25 гривень. Крім того, за період з 17 листопада 2017 року утворилась нова заборгованість у розмірі 1084,40 гривень.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суддя дійшла висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п. 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Так як наказне провадження не передбачає участі боржника при розгляді заяви, а тому він позбавлений можливості подати заяву про застосування строків позовної давності, що не означає, що заявлені вимоги є безспірними.

Також суд зауважує, що згідно ч.1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

До заяву про видачу судового наказу додано платіжне доручення № 3538 від 23 жовтня 2018 року про сплату судового збору в сумі 176,20 грн. на рахунок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області, а заява подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області.

Враховуючи наведене, суддя дійшла висновку про неможливість розгляду цієї заяви в порядку наказного провадження, адже вбачає спір про право.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 165 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А :

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення з боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом пятнадцяти днів з дня її вручення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального Кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 05 грудня 2018 року.

Суддя: