Провадження № 2-п/761/97/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої залиттям квартири та призначити справу до розгляду в загальному позовному провадженні. Зазначає, що інформацію про розгляд справи не отримувала за місцем проживання, оскільки переважну більшість часу перебуває за межами Києва, а сам інцидент - залиття сталось декілька років тому. Крім того, заявляє, що протікання виникло не з вини відповідача, а з вини обслуговуючого Центру комунального сервісу Шевченківського району, який відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має обслуговувати внутрішньо будівельні системи, а, як свідчать матеріали справи причиною залиття було прорив внутрішньо квартирної розводки водопостачання.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви, просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви, оскільки відповідач була обізнана про розгляд справи за позовом про стягнення шкоди і матеріали справи містять докази провини саме відповідача.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне.

Так, 13.09.2017 р. Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі за позовом. ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої залиттям квартири

За приписами ст. 288 ЦПК України (в редакції, що діє на момент розгляду заяви про перегляд заочного рішення), заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідь на запит суду, в порядку ст. 122 ЦПК України (в редакції, що діяла на час вирішення питання про відкриття провадження), відповідний підрозділ ГУДМС України у м. Києві повідомив про те, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Про день та час розгляду справи відповідачу направлялись повідомлення за адресою реєстрації зазначеною в позові: АДРЕСА_1.

Повідомлення повертались в адресу суду з приміткою працівника пошти «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Доказів відсутності за заререєстрованою адресою місця проживання на момент розгляду справи по суті відповідач не надала.

Не було їх отримано і під час розгляду сзаяви про перегляд заочного рішення.

За таких обставин, на підставі положень ст. 224 ЦПК України (в редакції, що діяв на момент ухвалення процесуального рішення) за згодою представника позивача було проведено заочний розгляд справи та 13.09.2017 р. ухвалено заочне рішення.

Для скасування заочного рішення, в розумінні вимог чинного процесуального законодавства України, необхідно наявність одночасно двох обставин - поважність причин неявки в судове засідання та наявність доказів, які мають суттєве значення для вирішення спору.

Заявник посилається на те, що залиття квартири позивача сталось не з її вини, а з вини організації, яка має здійснювати обслуговування внутрішньо будинкових систем.

Проте, доказів, виходячи з приписів ст. 76 ЦПК України, зазначеній в заяві обставині, на її підтвердження надано не було.

При цьому суд має взяти до уваги ч. 6 ст. 81 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) відповідно до якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд не може взяти до уваги доводи заявника, щодо права заявляти клопотання про застосування строків позовної давності, наслідок якого могло бути судове рішення про відмову в позові у зв»язку з пропущенням такого строку.

Правовідносинам сторін, всім наявним в матеріалах справи доказам, було надано належну оцінку, що знайшло своє підтвердження у заочному рішенні від 13.09.2017 р.

За положеннями ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про скасування заочного рішення суд може своєю ухвалою, зокрема, залишити заяву без задоволення.

За таких обставин, зважаючи повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений ЦПК України, беручи до уваги відсутність (не надання) доказів, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись статтями 287, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої залиттям квартири залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя