Справа № 263/9308/17
Провадження № 2/263/165/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 липня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

1. виклад позиції позивачів та заперечень відповідача:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 31 липня 2017 року надійшла позовна заява Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_2, третя особа - Комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 є батьком двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх дітей, не має постійного місця проживання, не створює умов для виховання та проживання дітей. Мати дітей - ОСОБА_3 засуджена вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17 червня 2016 року до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі та на теперішній час відбуває покарання. За заявою батьків малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тимчасово влаштовані до КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» у зв'язку зі складними життєвими обставинами, де перебувають з 29 вересня 2016 року по теперішній час. За час перебування дітей у вказаному закладі батько не приймав заходів для повернення дітей до родини. За повідомленням Центрального районного сектору соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради батько не прикладає жодних зусиль для створення необхідних сприятливих умов для проживання дітей в сім'ї, не скористався допомогою працівників Центрального районного сектору соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради з метою надання сім'ї соціальної допомоги для подолання складних життєвих обставин. За інформацією Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно, підтримує стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 січня 2014 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 213 КК України. Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12 листопада 2014 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України. У зв'язку з чим, керуючись положеннями ст. ст. 19, 150, 164, 165, 180, 181 Сімейного кодексу України, п. п. 15-20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнуту з ОСОБА_2 на користь дитячого закладу, якому буде передана дитина під опіку, аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку.

27 березня 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 травня 2015 року вказаний шлюб розірваний, діти зареєстровані та проживають за адресою проживання позивача, а саме: АДРЕСА_1. З моменту реєстрації шлюбу та до травня 2016 року відповідач проживав за цією ж адресою без реєстрації. В утриманні та вихованні дітей відповідач участі не приймав, а своєю поведінкою негативно впливав на їх здоров'я та психічний стан. Відповідач веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, перебуває на обліку у міському наркологічному диспансері, схильний до агресії та систематично вчиняв насильство у сім'ї, у зв'язку із чим позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 січня 2014 року ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12 листопада 2014 року ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі, строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, якщо протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки. У зв'язку з чим, керуючись ст. ст. 19, 150, 157, 164-166, 185, 258, 262 СК України, ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

2. заяви і клопотання:

заява представника позивача Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради - Єніна О.А. - про розгляд справи за його відсутності (т. 1 а. с. 113).

заява ОСОБА_3 про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного вирішення справи (т. 2 а. с. 48).

заява представника третьої особи КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» - Лазаренка Л.В. - про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі клопотання служби у справах дітей Центральної районної адміністрації від 23 жовтня 2017 року № 05/823-6 вибули із вказаного закладу 24 жовтня 2017 року (т. 1 а. с. 82).

3. процесуальні дії суду:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 серпня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду (т. 1 а. с. 19).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09 січня 2018 року вказану цивільну справу прийнято суддею Жовтневого районного суду м. Маріуполя Музикою О.М. до свого провадження (т. 1 а. с. 75).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 29 січня 2018 року розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Роз'яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Залучено ОСОБА_3 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Витребувано в Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 Витребувано у Жовтневого районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради вичерпні відомості щодо здійснення соціального супроводу дітей (т. 1 а .с. 88, 99).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу за позовною заявою Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (т. 1 а. с. 103).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 квітня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору, відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Цивільну справу № 2/263/1378/2018 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів об'єднано з цивільною справою № 2/263/165/2018 за позовом Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в одне провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання (т. 2 а. с. 41-42).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті вказану цивільну справу та призначено до судового розгляду по суті на 09 липня 2018 року (т. 2 а. с. 50).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09 липня 2018 року вирішено провести заочний розгляд вказаної цивільної справи (т. 2 а. с. 51).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені позивачами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які вони посилаються, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

4. фактичні обставини справи установлені судом.

Судом установлено, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 17 грудня 2011 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 16 серпня 2013 року (т. 1 а. с. 12-13).

Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 січня 2014 року затверджено угоду про визнання винуватості, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 17 лютого 2014 року (т. 1 а. с. 8-9).

Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12 листопада 2014 року затверджено угоду про визнання винуватості, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом одного року не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов'язання. Вирок набрав законної сили 15 грудня 2014 року (т. 1 а. с. 7).

З акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за адресою: АДРЕСА_1, від 12 серпня 2016 року вбачається, що сім'я складається із чотирьох осіб: матері - ОСОБА_3, батька - ОСОБА_2, дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, санітарний стан житлового приміщення незадовільний, у квартирі антисанітарні умови, затхлий стійкий запах. Зі слів ОСОБА_3, її чоловік походить заміщувальну терапію у наркологічному диспансері (т. 1 а. с. 10).

Листом Маріупольської місцевої прокуратури № 1 від 12 липня 2016 року № 80-6969вих.-16 повідомлено начальнику Служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради про необхідність проведення перевірки сім'ї ОСОБА_3 щодо забезпечення належності умов для життя, утримання, навчання та виховання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чи не ухиляється ОСОБА_3 від виконання своїх обов'язків, чи не допускається насильство щодо дітей (т. 1 а. с. 11).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 травня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 13 червня 2015 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 червня 2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_3 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27 січня 2016 року та остаточно призначено покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі (т. 1 а. с. 17).

29 серпня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради із заявою, в якій просили тимчасово помістити їх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до державного закладу, у зв'язку із важкими життєвими обставинами та призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі (т. 1 а. с. 14).

Наказом Служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 02 серпня 2016 року № 16-74 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, поставлено на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах та проживає в сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків (т. 1 а. с. 15).

Наказом Служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 02 серпня 2016 року № 16-73 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, поставлено на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах та проживає в сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків (т. 1 а. с. 16).

Відповідно до відповіді Комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_2 перебуває на лікуванні у вказаному закладі у стаціонарному відділенні № 1 з 07 вересня 2017 року з попереднім діагнозом: туберкульоз легень (ВДТБ 09.17), лівосторонній ексудативний плеврит, онконастороженість (т. 1 а. с. 49).

З відповіді Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 03 жовтня 2017 року № 16978/СУ/101/07-2017 вбачається, що за період з 2015 року по 2017 рік ОСОБА_3 зверталася до Центрального ВП щодо сімейної сварки один раз 18 березня 2015 року, за вказаним зверненням проведено перевірку та складено відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 6 діб, яке останній відбув у Маріупольському слідчому ізоляторі.

Згідно з листом Центрального районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 20 лютого 2018 року № 43.2-2929-43.2.1, соціальний супровід родини ОСОБА_3 фахівцями вказаного центру здійснювався у період з 17 березня 2016 року по 17 червня 2016 року. Справу соціального супроводу закрито у зв'язку із мінімізацією складних життєвих обставин, оскільки члени родини частково виконали план соціального супроводу. З 29 серпня 2016 року по 24 жовтня 2017 року малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тимчасово перебували у КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», у зв'язку із відбуванням покарання матері ОСОБА_3 у місцях позбавлення волі. У вказаний період часу батько дітей - ОСОБА_2 з фахівцями центру не співпрацював та не доклав жодних зусиль для подолання складних життєвих обставин, в яких опинилася родина (т. 1 а. с. 96).

За змістом висновку Служби у справах дітей по Центральному району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради від 26 лютого 2018 року № 25.7-9443-25.7.1 ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4, не має постійного місця проживання та роботи, не створює умов для виховання та проживання дітей. За час перебування дітей у КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» не приймав заходів щодо повернення дітей до родини, не покладає жодних зусиль для створення необхідних сприятливих умов для проживання дітей у сім'ї, не скористався допомогою працівників Центрального районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради для подолання складних життєвих обставин та збереження біологічної родини дітей. За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується негативно, підтримує стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. У зв'язку з чим, Служба у справах дітей по Центральному району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 97-98).

5. предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

5.1. у суду відсутні мотиви для відхилення представлених доказів та про їх відхилення не заявлено клопотань жодною із сторін.

5.2. представлені суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

6. оцінка аргументів сторін.

Проводячи оцінку аргументів сторін, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на наявність підстав для захисту прав позивачів за позовами про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

7. щодо порушеного права та ким воно порушено, то суд виходить з того, що права дітей порушені відповідачем, який не виконує батьківські обов'язки.

8. норми права, які застосовує суд та мотиви їх застосування.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною. В обсязі, необхідного для її самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Згідно з ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо своїх малолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, не цікавиться їх життям, не приймає участі в їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не відвідує та не спілкуються з дітьми без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно: ОСОБА_5, ОСОБА_4 відповідає інтересам дітей, таке розлучення, з урахуванням антигромадського способу життя ОСОБА_2, необхідне в якнайкращих інтересах дітей.

Щодо позовної вимоги Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_4 у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, то, враховуючи, що на теперішній час мати дітей ОСОБА_3 не позбавлена батьківських прав відносно них, відбула покарання та має намір здійснювати догляд за ними, виховувати їх, діти передані їй, тому підстави для стягнення аліментів на користь комунального закладу відсутні.

ОСОБА_3 заявлено вимогу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_4 у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, враховує, що такі стягуються не для зрівняння матеріального становища платника та одержувача аліментів, а для того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

На підставі викладеного, враховуючи, що у суду відсутні відомості щодо доходу відповідача, який на теперішній час не працює, беручи до уваги обставини, які повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів на дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_4 у розмірі 1500 грн. на місяць до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

9. розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2018 року ОСОБА_3 звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до пп. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру заяви, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року у розмірі 1762 гривень.

Тобто ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою з 01 січня 2018 року становила 704,8 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

У зв'язку із чим із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за позовну вимогу щодо позбавлення батьківських прав у розмірі 640 грн., встановленому на час звернення Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до суду - 31 липня 2017 року.

Оскільки позивач ОСОБА_3 звільнена судом від сплати судового збору за позовну вимогу щодо позбавлення батьківських прав та звільнена від сплати такого за позовну вимогу щодо стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до положень ч. 9 ст. 10, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ці витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 544, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 27 березня 2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2049,6 грн. (704,8 грн. + 704,8 грн. + 640 грн.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Центральна районна адміністрація Маріупольської міської ради, юридична адреса: вул. Митрополитська, 39, м. Маріуполь, Донецька область, 87500;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, 87500;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_3, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2, 87500;

Комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», , адреса: бул. Т.Г. Шевченка, 87а, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя О.М. Музика