Справа № 154/1608/17 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Провадження № 22-ц/773/176/18 Категорія: 34 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів Федонюк С. Ю., Матвійчук Л. В.,

за участю секретаря Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом. Вказувала на те, що 06 травня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй автомобіля «Фіат-Скудо» р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля «Додж» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, що призвела до пошкодження транспортних засобів. На місці ДТП відносно водія ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Нововолинського міського суду від 22 листопада 2016 року, справа відносно ОСОБА_4 була закрита у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того позивачка зазначала, що цивільно-правова відповідальність іншого водія учасника дорожньо-транспортної пригоди, який являється учасником бойових дій - АТО ОСОБА_5 не була застрахована, то вона звернулась з заявою щодо відшкодування шкоди до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ). Однак, у виплаті страхового відшкодування шкоди страховиком їй було відмовлено.

За наведених обставин, а також враховуючи те, що вартість її автомобіля до ДТП є меншою від відновлювальної вартості його ремонту, позивач просила стягнути з відповідача МТСБУ на її користь різницю між вартістю пошкодженого автомобіля до ДТП і після автопригоди, яка згідно висновку оцінювача про вартість матеріального збитку становить 49482 грн. 97 коп., та відшкодувати їй судові витрати зі сплати судового збору і за професійну правничу допомогу на загальну суму 5640 грн.

29 листопада 2017 року рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області позов задоволено, стягнуто з МТСБУ в користь ОСОБА_1 49482 грн. 97 коп. матеріальних збитків, 640 гривень витрат по сплаті судового збору та 5000 грн. витрат на правовому допомогу.

У поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач МТСБУ просило зазначене рішення скасувати як незаконне, прийняте судом з неправильним застосуванням норм матеріального права і з висновками, які не відповідають обставинам справи, та ухвалити нове рішення, про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_2, вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції вірним та обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача МТСБУ підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності вини ОСОБА_4 - водія пошкодженого транспортного засобу позивачки під час ДТП та обов'язку МТСБУ виплатити страхове відшкодування ОСОБА_1 за винуватця ДТП ОСОБА_5, який являється учасником бойових дій - АТО, що визначено Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому суд першої інстанції вважав, що дії, які вчинила позивачка після ДТП, давали можливість страховику (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання і розмір майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

Такий висновок суду є правильним.

Встановлено, що 06 травня 2015 року на автодорозі по вулиці Промисловій біля будинку № 29 в селі Острів Сокальського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат-Скудо» р.н. НОМЕР_1, належного позивачці ОСОБА_1, яким керував ОСОБА_4, та автомобіля «Додж» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 У цей же день відносно водія ОСОБА_4 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Нововолинського міського суду від 22 листопада 2016 рок адміністративну справу відносно ОСОБА_4 провадження було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення(а.с. 8 - 10).

Також встановлено, що власником автомобіля марки «Додж», реєстраційний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність якого незастрахована, є ОСОБА_5, який як убачається з повідомлення управління соціального захисту виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 28.11.2017 року № 3379 являється учасником бойових дій (а. с. 73, 93).

Як убачається з наявного в матеріалах справи звіту про оцінку транспортного засобу № 2016/2994 від 28.09.2016 року станом на 12.09.2016 року ринкова вартість належного ОСОБА_1 пошкодженого автомобіля становить 107346 грн. 64 коп. і є меншою вартості відновлювального ремонту, що становить 125203 грн. 40 коп., а тому проведення відновлювального ремонту транспортного засобу суперечить принципу економічної доцільності і транспортний засіб визнається фізично знищеним (а. с. 20-54).

Згідно звіту № 2017/3192 від 01.06.2017 року про оцінку колісного транспортного засобу ринкова вартість автомобіля, що належить ОСОБА_1 до ДТП становить 107346 грн. 64 коп., а ринкова вартість цього ж автомобіля після ДТП становила 57863 грн. 67 коп., а тому матеріальний збиток становить (107346,64 - 57863,67) = 49482 грн. 97 коп. (а. с. 55-57).

Крім того встановлено, що ОСОБА_4, як водій пошкодженого у ДТП транспортного засобу, 15 грудня 2016 року звертався з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до відповідача МТСБУ. Після чого позивачка ОСОБА_1 отримала від МТСБУ відповідь про відмову у відшкодуванні шкоди від 16 квітня 2017 рок № 31-05/390. З якої слідує, що їй відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки вона не зберегла пошкоджене майно - автомобіль у тому стані, в якому він знаходився після ДТП, а провела його ремонт, що призвело до неможливості встановити факт ДТП, причини та обставини її настання, розмір заподіяної шкоди (а. с. 15-19).

Згідно ст. ст. 1166 ч. 1, 1188 ч. 1 п. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальними правилами відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом) така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіла транспортним засобом.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Згідно п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 ст. 28, пунктів 30.1, 30.2 ст. 30 цього Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що відшкодування шкоди власнику знищеного транспортного засобу під час ДТП, вчиненої з вини особи - учасника бойових дій, який керував власним транспортним засобом, проводить МТСБУ у порядку визначеному зазначеним Законом.

Пунктом 1.3 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Зі змісту даної норми матеріального права, можна зробити висновок про те, що відмова страховика (МТСБУ) у разі несвоєчасного повідомлення особи, яка має право на отримання відшкодування, про страховий випадок та проведення нею ремонту транспортного засобу до його огляду представником страховика, є законною і обґрунтованою лише у тому разі, якщо такі дії зазначеної особи призвели до неможливості встановити факт самої ДТП, причини за яких вона відбулася або розмір заподіяної шкоди.

Оскільки судом першої інстанції було зібрано достатньо доказів щодо причини ДТП, достовірно встановлено обставини при яких відбулася ця дорожньо-транспортна пригода, вірно визначено розмір заподіяної позивачці шкоди та дано правильну правову оцінку діям страховика, то на думку колегії суддів, оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Також помилковим є посилання апелянта, як на порушення норм процесуального права, на те, що суд не вирішив питання про відшкодування моральної шкоди з винуватця ДТП ОСОБА_5, так як в матеріалах справи є ухвала суду від 29 листопада 2017 року про залишення позову без розгляду в частині даної позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України відхилити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 листопада 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий

Судді