Справа № 758/3836/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюк В.В., за участю секретаря судового засідання Мишак І.Ю., заявника - ОСОБА_1, представника заявника - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник) заінтересовані особи: ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції в Одеській області звернулась до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення.

Вимоги своєї заяви обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 р. померла ОСОБА_4 (надалі за текстом - ОСОБА_10.). Зазначила, що від заявника в 2009 р. до іншої жінки пішов чоловік, діти на цей час проживали окремо, вона проживала одна, в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Влітку 2011 р., поїхала на відпочинок в с.м.т. Східниця, Львівської області, де і познайомилась з ОСОБА_4, з цього моменту знайомства вони затоваришували. ОСОБА_4 проживала в кімнаті комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_2. Восени 2011 р. заявник запросила ОСОБА_4 до себе в гості та запропонувала проживати разом, на що остання погодилась. Новий 2012 р. вони святкували вже разом в м. Києві за адресою місця проживання заявника.

Заявник зазначила, що проживала з спадкодавцем ОСОБА_4, однією сім'єю більше п'яти років, з січня 2012 р. по день її смерті, здійснила її поховання, спадкове майно після її смерті прийняла, в передбачений законом строк звернулась до третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_4 Третьою Одеською державною нотаріальною конторою заявнику було роз'яснено, що для одержання свідоцтва про право на спадщину необхідно надати, документ що підтверджує родинні стосунки з спадкодавцем, у зв'язку з чим, заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме, факту проживання однією сім'єю з померлою ОСОБА_4 більше 5 років та визнання її спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4, тобто, з метою оформлення своїх спадкових прав.

Всі учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень та наданих пояснень по-суті поданої заяви. Суд вважає за можливе справу слухати без участі заінтересованих осіб на підставі наявних матеріалів, яких зібрано достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9).

Судом встановлено, що заявник з спадкодавцем ОСОБА_4 з січня 2012 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 р. проживали разом однією сім'єю в кв. АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Обставини спільного проживання однією сім'єю заявника та ОСОБА_4 з січня 2012 р. по ІНФОРМАЦІЯ_3 р. підтвердили в судовому засіданні свідки: ОСОБА_5 (яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3), ОСОБА_6 (яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4), ОСОБА_7 (яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала що є сусідкою заявника, остання часто до неї приходила, разів два на тиждень, в квартирі заявника бачила покійну ОСОБА_4, яка тривалий час проживала разом із заявником, померла проживала за адресою: АДРЕСА_6 постійно. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила, що в 2011 р. запросила заявника на відпочинок в с.м.т. Східниця, Львівської області, де і познайомила заявницю з ОСОБА_4. З січня 2012 р. ОСОБА_4 та заявник почали проживати разом АДРЕСА_7. Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5 зазначили що їм відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 кожного року з 2012 р. разом відпочивали влітку в с.м.т. Східниця, двічі подорожували до Індії. Даний факт узгоджується з письмовими доказами, а саме, відмітками прикордонної служби в закордонному паспорті ОСОБА_4 (а.с. 39) та заявника (а.с. 37 - 38).

Покази свідка ОСОБА_5 в частині того, що заявник та ОСОБА_4 разом відвідували «Медичний центр лікаря Бубновського», узгоджується з письмовими доказами, а саме, консультативним висновком спеціаліста Центру Бубновського виданого лікарем ОСОБА_8 (а.с. 42), з якого саме вбачається, що ОСОБА_4 проходила курс кінезотерапії в центрі Бубновського - м. Київ, Харківське Шоссе, буд. 175 з 13.10.2016 р. по 11.11.2016 р. Також, консультативним висновком спеціаліста Центру Бубновського, виданого лікарем ОСОБА_8, на ім'я заявника, з якого вбачається що заяник проходила курс кінезотерапії в центрі Бубновського м. Київ, Харківське Шоссе, з 13.10.2016 р. по 15.05.2017 р. а.с. 41.

Заявником надані докази того, що ОСОБА_10 лікарем Міської лікарні №5 було виписано рецепт на прийом ліків (а.с. 18), відповідно до рецепту лікаря, заявник надала оригінали чеків (а.с 18 - 19), які підтверджують придбання нею ліків згідно рецепту лікаря для ОСОБА_4 Крім того, заявник придбавала ліки для ОСОБА_4 на підставі рецепту лікаря Міської лікарні №5 (а.с. 20 - 21).

Судом встановлено, що причина смерті ОСОБА_4, згідно довідки про причину смерті за № 004320 від 03.06.2017 р. є лівобічна плевропневмонія (а.с. 10).

Заявник здійснила поховання ОСОБА_4, що підтверджується договором доручення від 05.06.2017 р. (а.с. 12). Останньою також було отримано прах покійної ОСОБА_4, відповідно до актового запису № 5967 та свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 03.06.2017 р., актом приймання передачі майна, договору - замовлення на організацію проведення поховання № 028795 від 05.06.2017 р. (а.с. 13) Заявником було здійснено замовлення та оплата послуг з поховання та облаштування місця поховання померлої ОСОБА_4, що підтверджується фіскальним чеком №705005 від 05.06.2017 р. на суму 1060,20 грн. (а.с. 15). Було здійснено замовлення оформлення документів про кремацію померлої ОСОБА_4, що підтверджується довідкою на отримання праху та підпоховання праху рег. № 1853 (а.с. 11). Також, заявником було отримано прах ОСОБА_4 після кремації та здійснено захоронення; згідно рахунку-фактури №101198 від 05.06.2017 р. (а.с. 16). Крім того, заявником було замовлено та сплачено послуги з організації та проведення похоронного ритуалу на загальну суму 14 000 грн.

А відтак, наведені вище обставини підтверджують факт проживання однією сім'єю заявника з спадкодавцем ОСОБА_4 з січня 2012 р. по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Третьою Одеською державною нотаріально конторою, після смерті ОСОБА_4, на підставі поданої заявником заяви про прийняття спадщини від 29.11.2017 р., яка була посвідчена державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В., зареєстрованої в реєстрі за № 6-2452 (а.с. 46), була заведена спадкова справа № 1169/2017, що підтверджується листом № 8637/02/4 від 15.12.2017 р. (а.с. 47) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.12.2017 р., номер витягу: 50132419 (а.с. 48).

Як вбачається з листа № 8637/02/4 від 15.12.2017 р. третьої Одеської державної нотаріальної контори (а.с. 47) заявнику було зазначено, що для одержання свідоцтва про право на спадщину необхідно надати, в тому числі, серед переліченого, документ що підтверджує родинні стосунки, у зв'язку з чим, у останньої виникла необхідність підтвердження факту проживання однією сім'єю з померлою не менше як 5 років до часу відкриття спадщини.

Статтею 234 Цивільно процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім'ї та на повагу до свого сімейного життя.

За позицією Верховного Суду України, викладеною п. 21 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за N 7 від 30.05.2008 р., зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли особи проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов'язків, притаманних сім'ї.

Судом встановлено, що заявник та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, наведене свідчить, що з січня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 рік між заявником та ОСОБА_4 склалися відносини, що притаманні сім'ї. За таких обставин, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_4 у період з січня 2012 року до моменту смерті останньої.

Досліджуючи питання юридичною значущості встановлення вказаного факту та мету його встановлення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_10.у період з січня 2012 р. до моменту смерті останньої - має юридичне значення для визначення спадкоємців за законом, які можуть претендувати на цю спадщину після смерті ОСОБА_4

Одночасно, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заяви в частині визнання заявником спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4, з огляду на передчасність заявленої вимоги, так, встановлення черговості спадкоємців за законом прямо передбачена Цивільним кодексом України та відноситься до дискреційних повноважень органів нотаріату України, а відтак, оскільки право особи ще не порушене, у встановленні даного факту, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 4, СК України, ст. 1264 ЦК України, положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за N 7 від 30.05.2008 р., ст. ст. 234, 256, 294, 315 - 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити частково;

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з спадкодавцем ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) з січня 2012 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року;

В іншій частині в задоволенні вимог заяви - відмовити;

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України);

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Гребенюк