Дата документу 07.12.2018 Справа № 336/6166/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22ц/807/460/18 Головуючий у 1 інстанції Зарютін П.В.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Логвіна Віталія Івановича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2018 року у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на бездіяльність начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Логвіна Віталія Івановича та головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Міхайлідіса Юрія Олександровича, заінтересована особа - боржник: ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіна В.І. та головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Міхайлідіса Ю.О., заінтересована особа - боржник: ОСОБА_5

У скарзі зазначало, що на виконанні у Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа №336/5662/14-ц від 16.04.2015 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» боргу у розмірі 121 770,27 доларів США та 5754,72 гривень.

15.02.2016 року державним виконавцем ВознесенівськогоВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_10 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим документом.

За боржником зареєстровано рухоме майно, а саме автомобіль марки NISSANNOTEдержавний номер НОМЕР_1, який державним виконавцем було оголошено в розшук, та нерухоме майно нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що вищевказаний транспортний засіб було затримано та направлено на штраф майданчик, державним виконавцем були розпочаті дії щодо звернення стягнення на рухоме майно боржника.

Після того, як транспортний засіб було реалізовано на електронному аукціоні «СЕТАМ», але рішення суду залишилося невиконаним, держаний виконавець передав матеріали виконавчого провадження до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції ГТУЮ у Запорізькій області для проведення виконавчих дій щодо звернення стягнення на приміщення.

На час відкриття виконавчого провадження боржник ОСОБА_5 була власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1.

25 жовтня 2017 року при виході за адресою АДРЕСА_1, державним виконавцем було встановлено, що вказане приміщення належить не боржнику, а новому власнику - ОСОБА_7, у відповідності до договору дарування нежитлового приміщення від 19.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМУЮ Хамулою Н.Г. за № 2813.

Таким чином, 19 грудня 2016 року боржник з метою уникнення виконання рішення суду переоформила належне їй нерухоме майно шляхом оформлення договору дарування.

Державним виконавцем не було здійснено передбачених Законом виконавчих дій щодо накладення арешту на майно боржника (умисне невиконання рішення суду), що в свою чергу призвело до втрати нерухомого майна боржника, на яке можливо було б звернути стягнення та за рахунок якого можливо б було задовольнити грошові вимоги стягувача.

Зазначало, що головним державним виконавцем Міхайлідісом Ю.О. не було вжито заходів примусового виконання.

Просило суд визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Міхайлідіса Ю.О. в частині нездійснення передбачених чинним законодавством виконавчих дій та невинесення постанови про арешт майна боржника (нежитлового приміщення АДРЕСА_1), що призвело до втрати майна боржника; визнати незаконною бездіяльність начальника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіна В.І. в частині нездійснення своєчасного контролю за діями головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Міхайлідіса Ю.О. щодо накладення арешту на майно боржника (нежитлове приміщення АДРЕСА_1), що призвело до втрати майна боржника.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2018 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність начальника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіна В.І. в частині нездійснення своєчасного контролю за рухом виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення за виконавчим листом №336/5662/14-ц від 16.04.2015 року, виданим Шевченківським судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» боргу у розмірі 121 770,27 доларів США та 5754,72 гривень.

У задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, начальник Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвін В.І. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити та визнати дії начальника правомірними. Судові витрати покласти на стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції оскаржена в частині визнання неправомірної бездіяльності начальника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіна В.І. у вигляді нездійснення своєчасного контролю за діями головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Міхайлідіса Ю.О., тому, у відповідності до ст. 367 ЦПК в іншій частині ухвала суду не переглядається.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовую ться вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на виконанні перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа №336/5662/14-ц від 16.04.2015 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» боргу у розмірі 121 770,27 доларів США та 5754,72 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2016 року державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_10 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 50158862 за вищезазначеним виконавчим документом (т. 1 а.с. 17).

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.04.2016 року боржник ОСОБА_5 була власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

За змістом статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що ПАТ «Державний ощадний банк України» звертався до державного виконавця з відповідною заявою.

22 лютого 2016 у зв'язку із звільненням за власним бажанням державного виконавця ОСОБА_10 виконавче провадження було передано на виконання державному виконавцю Сидоренко Н.С. (т. 1 а.с. 182, 183).

29 лютого 2016 року розпорядженням начальника відділу Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіна В.І. виконавче провадження було передано на виконання державному виконавцю ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 184).

03 червня 2016 року у зв'язку із звільненням за власним бажанням державного виконавця ОСОБА_11, виконавче провадження було передано на виконання державному виконавцю ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 185, 186).

06 червня 2016 року начальником відділу Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіним В.І. винесено розпорядження щодо взаємозаміни державних виконавців та спеціалістів на час надходження у відпустці, лікарняному (т. 1 а. с. 187).

09 листопада 2016 року у зв'язку з перебуванням державного виконавця ОСОБА_12 на лікарняному, начальником відділу Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіним В.І. винесено розпорядження, яким зобов'язано головного державного виконавця Михайлідіса Ю.О. винести по вищезазначеному виконавчому провадженню постанову про оголошення в розшук рухомого майна боржника.

27 січня 2017 року у зв'язку зі звільненням державного виконавця ОСОБА_12 виконавче провадження було передано на виконання державному виконавцю Михайлідіс Ю.О. (т. 1 а.с. 200).

З договору дарування нежитлового приміщення за № 2813від 19.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМУЮ Хамулою Н.Г. вбачається, що приміщення АДРЕСА_1, належить не боржнику, а новому власнику - ОСОБА_7 Цей факт було встановлено та складено відповідний акт державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Москаленко Є.А. 25 жовтня 2017 року при виході за зазначеною адресою (т. 1 а.с. 22-24).

Згідно п. 5 Розділу V «Інструкції з організації примусового виконання рішень» (N 512/5, 02.04.2012, Наказ, Міністерство юстиції України) виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби, зокрема, у разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці.

Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову, яка надсилались сторонам виконавчого провадження.

Матеріалами справи не підтверджено, що від ПАТ «Державний ощадний банк України» до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надходили заяви або скарги стосовно передачі виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого виконавця.

Таким чином, встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що на час відкриття виконавчого провадження та на час відчуження боржником нежитлового приміщення АДРЕСА_1, головний державний виконавець Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Міхайлідіс Ю.О. не вів виконавче провадження № 50158862.

Саме з цих підстав судом першої інстанції було відмовлено у задоволені скарги відносно визнання незаконною бездіяльності державного виконавця Міхайлідіса Ю.О.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частково задовольняючи скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» суд першої інстанції прийшов до висновку, що начальником Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіним В.І. не було прийнято рішення про те, хто конкретно заміняє відсутнього державного виконавця, а тим самим не здійснено своєчасного контролю за рухом всього виконавчого провадження № 50158862, чим самим вийшов за межі позовних вимог.

Разом з тим, як вбачається зі скарги, ПАТ «Державний ощадний банк України» було заявлено вимогу визнати незаконною бездіяльність начальника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіна В.І. саме в частині нездійснення своєчасного контролю за діями головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Міхайлідіса Ю.О. щодо накладення арешту на майно боржника (нежитлове приміщення АДРЕСА_1), що призвело до втрати майна боржника (т. 1 а.с. 34).

Під час розгляду справи судом першої інстанції заявлені вимоги банком не змінювалися.

Отже, виходячи з того, що судом першої інстанції була встановлена недоведеність факту бездіяльності державного виконавця Михайлідіса Ю.О., вимога щодо незаконної бездіяльності начальника відділу в частині нездійснення контролю за діями головного державного виконавця Михайлідіса Ю.О. є похідною.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає зі скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» вимог щодо зобов'язання державного виконавця усунути виявлені порушення.

Відповідно до положення п. 9.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5 начальник відділу має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника у випадках, передбачених Законом.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.83 Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець; начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Про всі дії, вчинені у виконавчому провадженні, Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області повідомляв ПАТ «Державний ощадний банк України» за адресою: вул. 8 Березня, буд. 32, м. Запоріжжя.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо надсилання на протязі всього цього часу заяв або звернень від стягувача. З цього вбачається, що начальник відділу не був обізнаний про невжиття державними виконавцями необхідних виконавчих дій і належним чином не відреагував на це, з огляду на відсутність відповідної скарги на будь-якого державного виконавця, дію або бездіяльність в межах виконавчого провадження № 50158862.

Враховуючи вищенаведене, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції колегія вважає, що суд першої інстанції неправильно з'ясував обставини, що мають значення для справи, постановив ухвалу, яке не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні скарги в частині визнання незаконною бездіяльність начальника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіна В.І. в частині нездійснення своєчасного контролю за діями головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Міхайлідіса Ю.О. щодо накладення арешту на майно боржника, що призвело до втрати майна боржника.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Логвіна Віталія Івановича - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2018 року у цій справі в частині задоволених вимог - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

«У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на бездіяльність начальника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Логвіна В.І. в частині нездійснення своєчасного контролю за діями головного державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Міхайлідіса Ю.О. щодо накладення арешту на майно боржника (нежитлове приміщення АДРЕСА_1), що призвело до втрати майна боржника - відмовити.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 07 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: