справа № 179/748/18
провадження № 2/179/517/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі Хорольській І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом селянського (фермерського) господарства «Лідія» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Агропростор», третя особа Відділ державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Заплавська сільська рада про визнання договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації,
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява позовом селянського (фермерського) господарства «Лідія» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Агропростор», третя особа Відділ державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Заплавська сільська рада про визнання договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації.
У 2011 році ОСОБА_2 померла та відповідно до умов договору, у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника.
У квітні 2018 року позивачеві стало відомо про те, що власником земельної ділянки, яка належала померлій ОСОБА_2 є ОСОБА_1, яка 29 січня 2018 року уклала договір оренди на цю ж земельну ділянку з приватним підприємством «Агропростор» строком на 10 років, що зареєстрований 21 лютого 2018 року відділом державної реєстрації прав Магдалинівської районної державної адміністрації.
Оскільки на одну і ту саму земельну ділянку оформлені документи, які підтверджують право оренди, і надають обом суб'єктам господарювання право приступати до обробки земельної ділянки та отримувати з неї врожай, позивач вважає, що укладений відповідачами договір оренди землі порушує його права та суперечить вимогам законодавства, а тому просить суд визнати його недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесеного на підставі вказаного договору.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує з наведених вище підстав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Раніше в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог, зазначивши, що між ними укладено та зареєстровано договір оренди, який вони повністю погодили.
Представники третіх осіб подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їхню відсутність.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне.
Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції до 01.01.2013 року) - договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації.
Відносини з реєстрації договорів оренди землі на час укладення вищевказаного договору оренди землі регулювалися, зокрема, Законом України «Про оренду землі» , Порядком ведення Поземельної книги i Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженими постановою Кабінету Мiнiстрiв України від 9 вересня 2009 року № 1021, Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 року № 174 (зареєстровано в Мiнiстерствi юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962).
Відповідно до ст. 202 ЗК України (в редакції до 01.01.2013р.) державна реєстрація земельних ділянок здійснювалась у складі державного реєстру земель, що складався з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.
Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 135 від 23.05.2003 року «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 р. за № 408/7729, який діяв до 01.01.2013р., було встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». Крім того, повноваження щодо ведення державного реєстру земель були покладені на ДП «Центр ДЗК».
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , яким передбачено право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.
Право оренди вказаної земельної ділянки відповідно до договору від 29.01.2018 р. було зареєстровано за ПП «Агропростор» Відділом державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 39793514 від 21.02.2018 р. (а. с. 77-78).
Частиною другою статті 9 зазначеного Закону від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобовязано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобовязані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.
Таким чином, подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невідємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.
Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Таким чином, судом встановлено факт існування одночасно двох правочинів щодо однакового об'єкту договору та зобов'язань, що суперечить законодавству України та породжує наслідки зобов'язань по двом договорам одночасно.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що договір оренди земельної ділянки, що був укладений 14.02.2018р. між ОСОБА_1 та ПП «Агропростор», суперечать вказаним нормам матеріального права, а тому є недійсним з моменту його вчинення, оскільки на час його укладення та на час реєстрації за ПП «Агропростор» права на оренду землі був чинним договір оренди спірної земельної ділянки від 14.09.2007 року, який був укладений між СФГ «Лідія» та ОСОБА_2, правонаступником якої є відповідач ОСОБА_1
З вказаних підстав позовні вимоги про визнання оспорюваного договору оренди землі підлягають задоволенню.
Позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39793514 від 21.02.2018 року на підставі якого було внесено запис про право оренди на вищевказану земельну ділянку за ПП «Агропростор», є похідною від позовної вимоги про визнання договору оренди землі недійсним, оскільки підставою виникнення іншого речового права та винесення вказаного рішення був оспорюваний договір оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.
Згідно ч. 2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що зазначена позовна вимога також підлягає задоволенню.
Судові витрати по справі, а саме: судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.
Керуючись ст. ст. 203, 204, 215, 236, 759, 792 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги селянського (фермерського) господарства «Лідія» задовольнити.
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 39793514 від 21.02.2018 року, прийняте державним реєстратором Відділу державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ОСОБА_3.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Повне рішення складено 23 листопада 2018 року
Суддя Т.А.Ковальчук