Номер провадження: 22-ц/785/96/18
Номер справи місцевого суду: 496/3539/16-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, прокуратура Саратського району Одеської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, прокуратура Саратського району Одеської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до судуапеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 серпня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 2009 року.

Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження.

25.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.11.2015 року, рішення Саратського районного суду Одеської області від 03.04.2015 року скасовано в частині визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька - ОСОБА_2, та визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 з матір'ю - ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2016 року рішення апеляційного суду Одеської області від 25.11.2015 року залишено без змін.

Тобто, станом на теперішній час місце проживання дитини - ОСОБА_5, визначено з матір'ю ОСОБА_4

Відповідно до листа Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 31.05.2016 року № 267 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.10.2002 року № 3339, виданого Приватизаційним бюро Біляївської міської ради та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2006 року, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної власності належить, в тому числі і ОСОБА_4 (1/5 частина).

Відповідно довідки Управління інформаційного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України № 149-20102016/51210 серії ЕДО № 1748807, за обліками МВС громадянка України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка Одеської області України на території України станом на 24.10.2016 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

З довідки ТОВ «Укр-Петроль» № 230 від 15.12.2016 року вбачається, що згідно наказу № 173 від 01.09.2015 року ОСОБА_4 перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Укр-Петроль» з 01.09.2015 року та на теперішній час займає посаду оператора АЗС № 1 м. Одеса за індивідуальним графіком роботи, що також підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_4 серії НОМЕР_1.

Згідно характеристики, що надана ТОВ «Укр-Петроль» від 11.09.2015 року та 15.12.2016 року ОСОБА_4 за час роботи зарекомендувала себе як чесний, порядний працівник. До своєї роботи ставиться з ініціативою, виконує її якісно і в строк. В колективі користується повагою. У спілкуванні рівна, доброзичлива, привітна, за характером миролюбива, в скрутних ситуаціях завжди націлена на знаходження компромісних рішень. Порушень техніки безпеки і трудового порядку не допускає. Дисціплінарних стягнень не має, проявляє особисту ініціативу при вирішенні виробничих задач.

Відповідно характеристики виконкому Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 683 від 15.12.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована та проживає на території Великодальницької сільської ради, за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з позитивного боку: працює оператором на АЗС «УкрПетроль», з сусідами підтримує дружні стосунки, має сина, але він зараз з нею не проживає (проти її волі, дитина проживає зі своїм батьком), нарікань та скарг на неї до сільської ради не надходило.

Згідно медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» серії 12ЯЯХ № 832505 від 12.01.2017 року за результатами огляду ОСОБА_4 психіатричних протипоказань немає.

Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» серії 12ЯЯФ № 398458 від 12.01.2017 року ОСОБА_4 наркологічних протипоказань немає.

Вищевикладене також підтверджується довідкою поліклінічного відділення с. Великий Дальник Біляївської ЦРЛ № 158 від 22.12.2016 року.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не знайшла свого підтвердження, позивачем не доведено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачені підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень пунктів 15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосуванням судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків (абз.2 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки поведінки як для батька (матері), так і для дітей.

Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_2 посилається на висновок органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 03.09.2014 року та 04.03.2015 року та витягу засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 03.03.2015 року про те, що малолітній син ОСОБА_5 має проживати з батьком позивачем ОСОБА_2, оскільки інші кращі умови для життя дитини відсутні, а також не рекомендували змінювати місце проживання дитини по досягненню дев'ятирічного віку у зв'язку з захворюваннями.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку органа опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 22.06.2017р. позбавлення відповідачки ОСОБА_4 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - є недоцільним (т. 2 а.с. 75).

Матеріали справи не містять негативні характеристики, докази винної поведінки ОСОБА_4 та умисного ухилення її від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, що спростовує доводи апеляційної скарги про необ'єктивність характеристик.

Інші обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, щодо нечинності наказу про прийняття на роботу відповідачки, щодо притягнення дядька відповідачки до кримінальної відповідальності, щодо притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, є надуманими, оскільки спростовуються матеріалами справи та були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, прокуратура Саратського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Повний текст судового рішення складено 13.06.2018р.