Справа № 2-80/09
Провадження 8/522/10/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.

при секретарі Школа О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, розподіл сумісного майна подружжя та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року за нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлену обставину, заявник вказує, що у червні 2017 році ОСОБА_1 звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3, Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіки-правових та технічних експертиз досліджень» де йому було відмовлено у реєстрації рішення суду 01.01.2009 року, яке переглядається за вказаною заявою, адже запис про реєстрацію кафе-бару «Балатон» на загальну площу 275,1 кв.м. був погашений у звязку з реєстрацією цього обєкта за іншою особою у інший площі - 332.8 кв.м.. а отже на момент ухвалення рішення, що переглядається обєкт нерухомості, який був предметом розділу взагалі не існував.

Після чого ОСОБА_1В, також у червні 2017 року, для зясування підстав реєстрації за ОСОБА_4 цього майна у площі 332,8 кв.м. (ураховуючи висновки рішення суду) звернувся до КП «Овідопольске районне бюро технічної інвентаризації» та отримав довідку КП «Овідібпольського ОМБТІ і РОН № 493 від 08.06.2017 року про те, що у 2006 році первісна реєстрація обєкту нерухомості у площі 275,1 кв.м. за ОСОБА_1 була скасована згідно заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2006 року.

У звязку з чим, ОСОБА_1 вважає, що оскільки зазначені обставини йому стали відомі випадково у червні 2017 року, відповідно до Рішення про відмову у реєстрації оскаржуваного рішення та відповідно до його запиту про надання інформації та довідки Овідіопольського ОМБТІ і РОН № 493 від 08.06.2017 року, з яких він дізнався, що на момент розгляду оспорюванного рішення не існувало ані фізично ані юридично обєкту нерухомості площею 275,1 кв.м. а отже він не міг бути обєктом розподілу, тому оспорюване рішення повинно бути переглянути за нововиявленими обставинами

У судовому засіданні заявник та його представники просили заяву задовольнити.

Представники ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши думку заявника, позицію представників ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вивчивши матеріали справи, вважає заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»№4 від 30.03.2012 р. передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Закон розрізняє нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами (п.4 постанови).

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Таким чином, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишалися невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 14 лютого 2018 року по справі №147/325/13-ц, провадження № 61-1656св17, ЄДРСРУ №72348780 зазначив, що обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової позовної вимоги або інших вимог на стадії виконання судового рішення.

У звязку з чим, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 за своєю правовою природою не є нововиявленими, і не дають підстави для перегляду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є : 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи ( п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст. 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана : 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

За правилами ст.319 ЦПК України ( в редакції 2004 року) рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Відтак, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року набрало законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18.11.2009 року.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, 20 липня 2017 року, тобто після спливу трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно ч.2 ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Желтяков проти України» від 9 червня 2011 року, зазначив що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка серед іншого, проголошує верховенство права, як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Таким чином, з метою забезпечення справедливої рівноваги між інтересами заявника та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства, суд вважає, що заявником не наведено жодних обставин, із наявністю яких закон повязує необхідність перегляду та скасування судового рішення, а тому заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає і відповідно до вимог ст. 429 ЦПК України, суд відмовляє в її задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 260, 261, 423-426, 429 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, розподіл сумісного майна подружжя та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

26.11.2018