ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 525/1347/17
Провадження № 2/525/76/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Лисенко Н.В., за участю секретаря Хоменка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Багачка Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення суми пенсій не отриманих спадкодавцем,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 13 грудня 2017 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення суми пенсій не отриманих спадкодавцем.

Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, в звязку з тим, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України.

29 грудня 2017 року позивачем ОСОБА_1 частково усунені недоліки позовної заяви.

З позовної заяви з уточненими позовними вимогами, прийнятої до розгляду ухвалою суду від 21 березня 2018 року (а.с.80) вбачається, що 12 лютого 2017 року помер ОСОБА_3. Спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що за життя ОСОБА_3 був інвалідом в звязку з психічним захворюванням, яке розвинулося за наслідками виробничої травми та отримував пенсію у ОСОБА_2 обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Полтавської області.

3 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про виплату їй пенсії, що була не отримана ОСОБА_3 за життя, так як на момент його смерті були відсутні члени сімї. У своїй відповіді відповідач відмовив у проведенні виплат, мотивуючи це тим, що починаючи з 1 вересня 2005 року в звязку з тривалим неотриманням пенсії виплата пенсії ОСОБА_3 була припинена, а в період з вересня 2005 року по лютий 2017 року ОСОБА_3 із заявою про поновлення виплати пенсії не звертався, як наслідок, підстави для виплати недоотриманої пенсії відсутні.

Посилаючись на вищевикладені обставини та те, що відмова відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області є необґрунтованою, незаконною та такою, що порушує права позивача, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на її користь в порядку спадкування не отриману, однак призначену ОСОБА_3 пенсію в сумі 1708 грн. 14 коп. та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою суду від 3 січня 2018 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 26 січня 2018 року.

18 січня 2018 року відповідачем ОСОБА_2 обєднаним управління Пенсійного фонду України Полтавської області поданий до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в яких начальник управління ОСОБА_5 просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Підготовче засідання призначене на 26 січня 2018 року було відкладено на 13 лютого 2018 року, а в подальшому на 1 березня та на 3 березня 2018 року за клопотанням сторін.

30 січня 2018 року до суду надійшла заява про витребування доказу в порядку ст. 84 ЦПК України, в якій позивач просить суд витребувати з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області оригінал пенсійної справи ОСОБА_3

2 лютого 2018 року до суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на відповідь на відзив на позовну заяву ОСОБА_1

26 лютого 2018 року до суду надійшли уточнення до відзиву відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на позовну заяву ОСОБА_1, в яких начальник управління ОСОБА_5 просить суд закрити провадження по даній справі, оскільки ця справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 3 березня 2018 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_6 про уточнення позовних вимог по даній справі.

Ухвалою суду від 3 березня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_7 про закриття провадження в даній цивільній справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

16 березня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 21 березня 2018 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_6 про уточнення позовних вимог по даній цивільній справі, до розгляду в порядку загального позовного провадження, зобовязано позивача ОСОБА_1 надати суду розрахунок щодо позовних вимог, зобовязано представника відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області надати для огляду в судовому засіданні пенсійну справу ОСОБА_3, померлого 12 лютого 2017 року, та довідку про суми щомісячної нарахованої та не виплаченої ОСОБА_3 пенсії, закрито підготовче провадження у справі та призначено дану цивільну справу для розгляду по суті на 20 квітня 2018 року.

Судові засідання призначені на 20 квітня та 14 травня 2018 року були відкладені в звязку з витребуванням документів.

В судове засідання 25 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_6 не з'явилися, в розрахунку від 20 квітня 2018 року представник позивача ОСОБА_6 просив суд розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність позивача, представник позивача вказав, що позов з уточненими позовними вимогами підтримує в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в судовe засідання не з'явився, але суду надана пенсійна справа ОСОБА_3, № 126841, яка оглянута судом, у відзиві на позовну заяву відповідачем по даній справі вказано, що Управління позов ОСОБА_1 з уточненими позовними вимогами не визнає, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень відповідачем вказано, що ОСОБА_3 з 1 січня 2003 року перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у ОСОБА_2 районі як отримувач пенсії по інвалідності ІІ групи. Виплата пенсії йому проводилася кожного 10 числа місяця через вузол зв'язку Довгалівка 38305. З 1 вересня 2005 року в зв'язку із тривалим неотриманням пенсії її виплата ОСОБА_3 була припинена. В період з вересня 2005 року по лютий 2017 року ОСОБА_3 із заявою про поновлення виплати пенсії не звертався, то підстави для виплати недоотриманої пенсії відсутні. Право на отримання нарахованих, але не виплачених ОСОБА_3 за період з вересня 2005 року по 28 лютого 2006 року пенсійних виплат він втратив у вересні 2008 року, а в подальшому до дати його смерті нарахування пенсійних виплат йому не проводилося через те, що право на поновлення пенсійних виплат ОСОБА_3 не реалізував до дати смерті включно, тому належних йому на день смерті пенсійних виплат він не мав. Право на поновлення виплати пенсії ОСОБА_3 припинилося в зв'язку з його смертю.

Враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вирішує процесуальні питання у справі, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України (в редакції 2017 року) та Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення суми пенсій не отриманих спадкодавцемслід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3 ст. 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що 12 лютого 2017 року помер ОСОБА_3 (а.с.9).

Виплата пенсії ОСОБА_3 проводилася кожного 10 числа місяця через вузол звязку Довгалівка 38305 (доставочний участок 2) (а.с.37).

З 1 вересня 2005 року виплата пенсії ОСОБА_3 була припинена, розпорядженням № 305 від 24 грудня 2007 року начальника відділу пенсійного забезпечення ОСОБА_3 знятий з обліку в звязку з тривалою неоплатою (а.с.38), оригінал розпорядження знаходиться у пенсійній справі ( а.с. 45). На розпорядженні є відмітка про припинення виплати пенсії з 01.09.2008 року.

Розмір пенсії ОСОБА_3 у 2005 - 2006 роках становив 284 грн. 69 коп. шомісячно ( а.с. 46 пенсійної справи).

З повідомлення № Н-7 від 20 жовтня 2017 року начальника ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_5, адресованого ОСОБА_1, вбачається, що в період з вересня 2005 року по лютий 2017 року ОСОБА_3 із заявою про поновлення виплати пенсії не звертався, то підстави для виплати недоотриманої пенсії відсутні (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії ААИ № 486680 , виданого 17 липня 2014 року, є інвалідом ІІ групи загального захворювання, термін дії посвідчення довічно (а.с.5).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМЕ 740682 , виданого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_8 26 вересня 2017 року спадкоємцем майна померлого 12 лютого 2017 року ОСОБА_3 є його двоюрідна сестра ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщина, на яку видано це свідоцтво , складається з 1/2 частки квартири під номером 5 (пять), що знаходиться в м. Миргород Полтавської області вулиця Сорочинська, будинок, 20, яка належала ОСОБА_3 та померлій матері ОСОБА_9, спадкоємцем якої був син ОСОБА_3, який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Спадкова справа № 36/2017 (а.с.10).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_1) ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому батьком записаний ОСОБА_10, а матірю записана Гришко (до укладення шлюбу ОСОБА_12) ОСОБА_13 (а.с.23), в актових записах про народження № 2468 від 9 грудня 1950 року ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с.19) та № 202 від 3 березня 1949 року ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком записаний ОСОБА_15, а матірю записана ОСОБА_16 (а.с.21). Згідно актового запису № 16 від 19 листопада 1951 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 (після укладення шлюбу ОСОБА_17) ОСОБА_18 (а.с.18), в той час в актовому записі про народження № 331 від 12 вересня 1952 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком записаний ОСОБА_17, а матірю записана ОСОБА_9 (а.с.22). Таким чином, позивач ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_3

З повідомлення № 170/01-16 від 8 травня 2018 року приватного нотаріуса ОСОБА_8, отриманого на запит суду 17 травня 2018 року вбачається, що після померлого 12 лютого 2017 року ОСОБА_3, останнім постійним місцем проживання якого було м. Миргород Полтавської області, до приватного нотаріуса надійшла заява про прийняття спадщини від двоюрідної сестри померлого ОСОБА_1. Інших заяв про прийняття, відмови від прийняття спадщини до приватного нотаріуса не надходило, претензії від кредиторів не виникало. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири було видано 26 вересня 2017 року на імя ОСОБА_1.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини сходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Отже, позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 за законом, яка прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною 1 ст. 46 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Згідно ч.1 ст. 52 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. А згідно з ч.3 цієї статті - у разі відсутності членів сімї, зазначених у ч.1 цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч.2 цієї статті строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 384/2011 від 06 квітня 2011 року із відповідними змінами, Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Одним з його основних завдань є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством тощо.

В ході розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської областінадано довідку № 479/02 від 14 травня 2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 знаходився на обліку у ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, особовий рахунок № 126841, за період з 1 вересня 2005 року по 28 лютого 2006 року розмір нарахованої пенсії становить 1708 грн. 14 коп., розмір фактично виплаченої пенсії - 0 грн.

Виплата нарахованих сум пенсії, на виплату яких ОСОБА_3 мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто в межах загального строку позовної давності, що, як зазначалося вище, передбачено ч. 1 ст. 46 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

Отже, суд приходить до висновку, що право на отримання нарахованих, але не виплачених ОСОБА_3 за період з вересня 2005 року по 28 лютого 2006 року пенсійних виплат він міг реалізувати лише за умови звернення до Управління Пенсійного фонду із заявою про поновлення даних виплат впродовж трьох років, тобто до 1 вересня 2008 року. У випадку його особистого звернення із заявою про поновлення пенсійних виплат за вказаний період пізніше вказаної дати йому було б відмовлено на підставі ч.1 ст. 46 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", а на дату смерті ОСОБА_3 (12 лютого 2017 року) правo на неотримані ним пенсійні виплати за період з вересня 2005 року по 28 лютого 2006 року він не мав.

Дійсно позивач ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, строк оформлення якої законом не обмежений, але на момент відкриття спадщини після померлого 12 лютого 2017 року ОСОБА_19 нарахована, однак не отримана ним пенсія, не входила в склад спадкового майна , оскільки право на отримання вказаної пенсії за період з вересня 2005 року по 28 лютого 2006 року ОСОБА_3 втратив у вересні 2008 року.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення суми пенсій не отриманих спадкодавцем слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст.ст. 1227 ЦК України, ст.ст. 46,49, 52 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 2, 3, 4, 12, 18, 76, 81, 263- 265, 273ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1 (представник позивача ОСОБА_6 адреса робочого місця: м. Миргород Полтавська область вул. Воскресінська, 9 оф.9) до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області місцезнаходження: сел. Велика Багачка Полтавська область вул. Шевченка, 73, про стягнення суми пенсій не отриманих спадкодавцем відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04.06.2018 року.

Суддя -