АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2190/18 Справа № 175/5032/14 Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С.О. Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року

у цивільній справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області Ващинської Марини Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області Ващинська М.М. звернулась до суду з вищезазначеним поданням, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 47888795 з виконання виконавчого листа № 175/5032/14-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь TOB «УніКредит Лізинг» у розмірі 54 253,24 грн.

Боржник добровільно судове рішення не виконує, а майно, на яке можливо звернути стягнення, у боржника відсутнє. Враховуючи зазначене, державний виконавець просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до повного виконання виконавчого листа по справі № 175/5032/14-ц та заборонити відділу у справах громадянста, міграції та реєстрації фізичних осіб в Дніпропетровськиій області видавати боржнику паспорт, адміністрації державної прикордонної служби України тимчасово затримати та вилучити наявні у боржника паспорти та зобов'язати відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб внести у наявні паспорти боржника відмітки про вилучення тих документів, що залишилися у користування боржника.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року подання державного виконавця задоволено частково.

ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 04 липня 2008 року, тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до повного виконання виконавчого провадження № 47888795 з виконання виконавчого листа по справі № 175/5032/14-ц, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з нього, ОСОБА_2 заборгованості на користь ТОВ «УніКредит Лізинг» у розмірі 54 253 грн. 24 коп.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та відмову у задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області Ващинської Марини Миколаївни про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Вислухавши представника ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 47888795 з виконання виконавчого листа № 175/5032/14-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь TOB «УніКредит Лізинг» у розмірі 54 253,24 грн. На підставі ст. 17, 18, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було відкрито виконавчі провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання до 24 червня 2015 року. Однак, станом на 01 червня 2015 року боржником борг у повному обсязі не погашено.

Державним виконавцем було направлено запити щодо наявності зареєстрованих за боржником розрахункових рахунків до Дніпропетровської міжрайонної ДПІ, до ВРЕВ № 2 ГУ МВС України в Дніпропетровській області, відділу Держтехнагляду та реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції, до Держземагентства у Дніпропетровській області.

Згідно відповіді з ДПІ України у боржника маються відкриті розрахункові рахунки в установах банку, але кошти на них відсутні, згідно відповіді з ДАІ за боржником зареєстровано право власності на рухоме майно, автотранспортний засіб, який 05 грудня 2014 року оголошено в розшук, станом на 03 серпня 2015 року не розшукано, згідно відповіді з реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції - нерухоме майно у боржника мається, але на сьогоднішній день в судовому порядку вирішується питання про розподіл між подружжям, відповідно до норм Сімейного кодексу України.

Частково задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим документом.

Однак, з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду, а не за наявності факту невиконання зобов'язань.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а саме за ухилення від виконання.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, згадане подання розглядається судом без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

У зв'язку з цим державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Разом з тим матеріали справи не містять навіть відомостей щодо направлення боржнику та отримання ним виконавчих документів, що свідчили б про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження у справі.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Належних доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що спрямовані на виконання виконавчого листа № 175/5032/14-ц, виданого 03.06.2015 року; того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, заявником не надано.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, без належного з'ясування і оцінки фактичних обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області Ващинської М.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області Ващинської Марини Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова