Провадження №2/523/4395/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до науково-виробничої фірми «АПЕКС» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до НВФ «АПЭКС» про визнання договору купівлі-продажу №6282 від 04.01.1995 року квартири АДРЕСА_1 загальною площею 73,9 кв.м, зареєстрованого на «Одеській товарній біржі», дійсним.

В обгрунтування вимоги позивач вказувала на те, що вона як покупець та НФП «АПЭКС» виконали всі істотні умови договору, позивач вселилася в квартиру, сплачує комунальні послуги, виконує усі права та обовязки власника. На теперішній час позивачу стало відомо, що такий договір підлягає нотаріальному посвідченню.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, оскільки місцезнаходження відповідача не відоме, тому відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглянута в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін відповідно до ст.279 ЦПК України.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи було встановлено, що 04 січня 1995 року науково-виробнича фірма «АПЭКС» в особі ОСОБА_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі довіреності №1/95 від 04.01.1995р., продала, а ОСОБА_1 купила квартиру, яка має загальну площу 73,9 кв.м., корисну площу 67,6 кв.м., складається з 3-х кімнат житловою площею 40,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, договір зареєстрували на Одеській товарній біржі, реєстраційний №6282, але нотаріально його не посвідчили.

На підставі даного договору за позивачем з 18 січня 1995 року було зареєстровано право власності на придбаний об'єкт нерухомості в ОМБТІ під №92доп-стр 166-реєстр 3051 (а.с.8-зворот).

Свої зобов'язання за правочином сторони виконали у повному обсязі: відповідач передав у власність позивача вказану квартиру, а позивач сплатила за це її вартість та вселилася у житло. Дані обставини підтверджуються тим, що право власності на даний обєкт нерухомості зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» на імя позивача.

Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання законної сили Цивільним кодексом України і тому, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року, ст.47 ЦК УРСР якого передбачає можливість визнання судом правочину, що вимагає нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю виконала усі умови договору, але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Покупець та продавці нотаріально договір не оформляли, так як працівники товарної біржі запевнили в тому, що біржові договори купівлі-продажу не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню, про що також зазначено в тексті договору.

Яких-небудь суперечок між сторонами договору судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при оформлені її не була дотримана нотаріальна форма договору,передбачена ст..227 ЦК Української УРСР 1963 року.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність» , який діяв станом на 1995 рік, визначено, що громадянин набуває право власності на майно одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом.

Оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить, і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до науково-виробничої фірми «АПЕКС» про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №6282 від 04.01.1995 року квартири №104, загальною площею 73,9 кв.м, житловою площею 40,2 кв.м, в будинку №28 по вул.Ак.Сахарова в м.Одесі, що був укладений на Одеській товарній біржі між науково-виробничою фірмою «АПЕКС» в особі ОСОБА_2, діючого від імені НВФ «АПЕКС» на підставі довіреності №1/95 від 04 січня 1995 року та ОСОБА_1 дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня складення повного рішення .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.11.2018р.

Суддя: