РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

Справа № 285/1069/18

провадження у справі № 2/0285/685/18

02 липня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.

сторони по справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

29.03.2018 року позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою №1 в будинку №41- а по вул. Гетьмана Сагайдачного у м. Новоград-Волинський Житомирської області.

В обґрунтування позову зазначає, що в належній їй квартирі залишається зареєстрованою з 06.09.2016 року її знайома ОСОБА_2, яка там ніколи не проживала, чим створює позивачу як власнику перешкоди в користуванні і володінні житлом. В односторонньому порядку знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. А тому в порядку усунення перешкоди в користуванні власністю позивач змушена звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду вона була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, проти чого позивач не заперечила.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про право власності на житло є власником квартири АДРЕСА_1 / а.с. 10 /.

Як слідує з довідки відділу ведення реєстру територіальної громади ЦНАП Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 03.04.2018 року /а.с.21/, копії довідки КП Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськжитлосервіс" від 06.03.2017 року/а.с.11/, копії Будинкової книги, в належній позивачу квартирі АДРЕСА_1, значиться зареєстрованою відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Однак, як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 проживає одна, разом з нею зареєстрована знайома - відповідач у справі, яка фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_3/а.с.12/.

Крім цього, як слідує з письмових пояснень сусідів ОСОБА_3З, ОСОБА_4 в даній квартирі проживає лише позивач у справі, а відповідач ОСОБА_2 ніколи там не проживала /а.с.14,15/.

Як слідує з письмової розписки від 06.03.2017 року ОСОБА_2 зобов"язалася знятися з реєстрації 22 березня, однак до цього часу значиться зареєстрованою у спірній квартирі/а.с.13/.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованою в квартирі, що належить позивачу ОСОБА_1, членом сім"ї позивача не є, ніколи там не проживала, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. А тому є достатні підстави вважати, що позовні вимоги щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом є законними, обґрунтованими, та такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню .

Оскільки позивач як інвалід 1 групи звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", даний судовий збір у відповідності до вимог ст. 141 КПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 704, 80 грн..

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 89, 258, 259, 263 265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації - АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації - АДРЕСА_2) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складення та підписання повного судового рішення 02.07.2018 року.

Головуюча суддя: А.В.Михайловська