Провадження № 2-з/161/13/18
У Х В А Л А

13 серпня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

В заяві зазначає, що на виконанні другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька перебуває виконавчий лист з виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 27 березня 2012 року про стягнення з нього на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 157 270,43 доларів США, що на час постановлення рішення еквівалентно 1242436 грн. 39 коп., 280 755 грн. нарахованої пені та судових витрат в розмірі 2823 грн.

Виконавче провадження № 53935166 відкрито 15.05.2017 року.

16.02.2018 року державний виконавець винесла постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та зобовязує оцінювача встановити ринкову вартість описаного та арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та надати письмовий висновок.

На даний час здійснюється примусова реалізація належної йому на праві приватної власності квартири, дата проведення аукціону зазначена 20.08.2018 року, стартова ціна становить 526984 грн. 80 коп. Вважає, що вартість квартири є явно заниженою, а тому має намір подати позов, предметом якого є визнання дій оцінювача щодо оцінки квартири протиправними, визнання звіту про оцінку зазначеної квартири недійсним.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Просить суд зупинити реалізацію на електронних торгах арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 в межах виконавчого провадження № 53935166 по примусовому виконанню виконавчого листа № 0308/4263/2012, виданого Луцьким міськрайонним судом 07.06.2012 року другим відділом державної виконавчої служби м. Луцька ГТУЮ у Волинській області; боржник ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов'язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник з поданій до суду заяві просить забезпечити позов шляхом зупинення реалізації на електронних торгах арештованого майна в межах виконавчого провадження № 53935166. Тобто, на даний момент відбувається стадія виконання рішення суду в примусовому порядку.

Подані матеріали не містять обґрунтування наявності спору між зазначеними заявником учасниками виконавчого провадження, а ним фактично оскаржують рішення (дій, бездіяльності) державного виконавця під час виконання судового рішення щодо проведеного звіту про оцінку квартири у виконавчому провадженні.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Крім того, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Фактично запропонований позивачем спосіб забезпечення позову фактично зупиняє виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що не допускається.

З наведених вище мотивів суд дійшов висновку про необхідність відмови у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 261 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська