Провадження №2/263/455/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого: судді Папаценко П.І., при секретарі Красновій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, через свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення йому додаткового строку, в три місяці, для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті діда ОСОБА_4, який помер 5.12.2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. За заповітом 23 АВ №326665 від 19.01.2006 року, посвідченим нотаріусом Криловського нотаріального округу Краснодарського краю ОСОБА_5, реєстраційний номер №171, дід все своє майно заповів йому. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку №131 по вул.Кальміуській в м.Маріуполі. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців за заповітом або за законом немає. З часу відкриття спадщини протягом шести місяців він не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки через свою юридичну необізнаність він не знав про це, окрім того, дід помер в Росії і в нього відсутнє свідоцтво про його смерть із-за фінансових труднощів. Звернення з даним позовом до суду є єдиним способом захисту його права, як спадкоємця та можливістю реалізувати його шляхом подання у визначений судом додатковий строк заяви про прийняття спадщини після смерті діда.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, за наданими доказами та обставинами наведеними в позовній заяві, в письмових поясненнях наполягали на задоволені позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечувала.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи наведе, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб, оскільки надані докази дозволяють ухвалити рішення щодо спірних правових відносин.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

При вирішенні спірних правових відносин суд перш за все керується наступними вимогами цивільно-процесуального законодавства.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

За даними свідоцтва про народження серії ІІІ-НО №454710 ОСОБА_1 народився 13.04.1978 року в м.Маріуполі Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено актовий запис №822, його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

За свідоцтвом про смерть серії І-НО номер 016800, померла 20.04.2005 року мати позивача ОСОБА_8, про що в Книзі реєстрації смертей 21.04.2005 року зроблено відповідний актовий запис №893.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі №5120, укладеного 22.07.1968 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_4, останній придбав у власність будинок №131 по вул.Кальміуській в м.Маріуполі.

За довідкою Бюро технічної інвентаризації м.Жданова №459 від 17.03.1975 року право власності ОСОБА_4 на вказаний будинок зареєстровано в бюро технічної інвентаризації, у реєстровій книзі під реєстровим номером 23903.

Згідно заповіту 23 АВ №326665 від 19.01.2006 року, посвідченого нотаріусом Криловського нотаріального округу Краснодарського краю ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №171, ОСОБА_4 все своє майно, в чому б воно не заключало, де б воно не знаходилось, він заповів ОСОБА_1.

5.12.2010 року помер ОСОБА_4, про що 8.12.2010 року складено відповідний актовий запис про смерть №488, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії V-АГ №698720, виданого 13.06.2018 року відділом ЗАГС Криловського району Управління ЗАГС Краснодарського краю Російської Федерації.

Виходячи із положень Закону України про «Міжнародне приватне право», Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні правом України.

Отже спадкування спадщини ОСОБА_4, нерухомого майна - будинку №131 по вул.Кальміуській в м.Маріуполі повинно регулюватися правом України.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд бере до уваги наступне.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України . Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки із-за матеріального становища позивача, відсутності у нього свідоцтва про смерть спадкодавця, загальновідомих стосунків між Україною і Російською Федерацією, що унеможливлювало підтвердження їм смерті діда, позивач був позбавлена можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори, і тому потрібно йому визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При ухваленні рішення у справі, суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 від прийняття спадщини не відмовився, вступив в управління вказаним будинком.

Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Також суд вважає звільнити відповідача від сплати судових витрат, понесених позивачем, так як спірні відносини виникли не з вини відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.12,13,76,81-82,141,247,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер 5.12.2010 року, тривалістю у три місяці з дня набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Згідно пп.15.5 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П.І.Папаценко