Справа № 727/8546/18
Провадження № 2/727/1620/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Чебан В.М.

при секретарі: Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці в загальному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власностідо відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5

Вказують, що рішенням Чернівецької міської ради №566 від 26.07.2012 року ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було передано безоплатно земельну ділянку у спільну сумісну власність за адресою: м. Чернівці, вул. Звенячинська, 4, у розмірі 0,1000 га, на яку 16.11.2012 року співвласниками зареєстровано право власності та присвоєно їй кадастровий номер :12:001:0158.

Зазначають, що їхній батько ОСОБА_6, володів 55/100 (пятдесят пять сотих) частин житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Звенячивська, 4, на підставі договору дарування від 25.09.2000 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації від 25.03.2005 року. Інші 45/100 (сорок пять сотих) частин житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Звенячивська, 4, належать на праві спільної сумісної власності відповідачам по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

29 березня 2016 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину його дружина ОСОБА_7, його донька ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2.

26 липня 2017 року ОСОБА_7 померла.

Зазначають, що спадщину після смерті ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги за законом прийняла її донька ОСОБА_1, яка на момент смерті матері - постійно проживала та доглядала за ОСОБА_7 та звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до приватного нотаріуса ОСОБА_8 Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку відмовлено, оскільки не визначено розмір частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що за життя належала їхньому батькові ОСОБА_6.

Позивачі зазначають, що без визначення частки, яка належить померлому ОСОБА_6, вони не можуть оформити спадщину після смерті батька.

На основі наведеного просять суд визначити що частка ОСОБА_6, померлого 30.03.2016 року, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по вул. Звенячинська, 4 м. Чернівці, кадастровий номер :12:001:0158, загальна площа 0,1 га, становить 55/100 (пятдесят пять сотих) частин даної земельної ділянки, а частка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по вул. Звенячинська, 4 м. Чернівці, становить 45/100 (сорок пять сотих) частин даної земельної ділянки відповідно.

В судове засідання позивачі не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась повторно, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надала.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецької міської ради №566 від 26.07.2012 року ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було передано безоплатно земельну ділянку у спільному сумісну власність за адресою: м. Чернівці, вул. Звенячинська, 4, у розмірі 0,1000 га, на яку 16.11.2012 року співвласниками зареєстровано право власності та присвоєно їй кадастровий номер :12:001:0158.

29 березня 2016 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ № 160753, виданим 30.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції (а.с.21).

При житті ОСОБА_6, володів 55/100 (пятдесят пять сотих) частин житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Звенячивська, 4, на підставі договору дарування від 25.09.2000 року та витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно видане Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації від 25.03.2005 року.

Інші 45/100 (сорок пять сотих) частин житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Звенячивська, 4, належать на праві спільної сумісної власності відповідачам по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Таким чином, співвласнику будівель - ОСОБА_6 у частці у нерухомому майні - 55/100 повинна відповідати і така ж частка у земельній ділянці - 55/100, а ОСОБА_3 і ОСОБА_4, відповідно, їх частці у нерухомому майні - а саме 45/100.

Після смерті ОСОБА_6, як спадкоємці першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняли спадщину: його дружина ОСОБА_7 (підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-АГ №085154), його донька ОСОБА_1 (підтверджується копією свідоцтва про народження І-МИ №306736) та його син ОСОБА_2 (підтверджується копією свідоцтва про народження І-МИ №484016).

26 липня 2017 року ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ № 178613, виданим 26.07.2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Спадщину після смерті ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняла її донька ОСОБА_1 (підтверджується свідоцтвом про народження серії І-МИ №306736, свідоцтвом про укладення шлюбу 1-МИ №007082), яка звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до приватного нотаріуса ОСОБА_8

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право відповідно на 2/3 та 1/3 частки на спадщину за померлим ОСОБА_6, зокрема на частки спадщини у вигляді права спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0158, площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою м. Чернівці, вул. Звенячинська,4.

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку позивачам відмовлено, оскільки не визначено розмір частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що за життя належала їхньому батькові ОСОБА_6, що підтверджується листом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 10.08.018 року за №86/02-14.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінки земельної ділянки № 360 від 12.03.2018 року, загальна нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :12:001:0158, площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою м. Чернівці, вул. Звенячинська,4, становить 1120 250 грн., вартість 55/100 (пятдесяти пяти сотих) частин земельної ділянки становить 616 137,50 грн.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності.

Приписами ч.2 ст.370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільнійсумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Нормами частини другої статті 6, частини першої статті 22, частини першої статті 23 ЗК України (1991 року), які діяли на час придбання ОСОБА_6 55/100 часток будівель та споруд по вулиці Звенячинский, 4 у м. Чернівці, передбачалося набуття громадянами права власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину та виникнення права власності після встановлення меж земельної ділянки в натурі і одержання державного акта про право власності на землю.

На відміну від норми статті 30 ЗК України 1991 року, яка в імперативній формі передбачала автоматичний перехід права власності на земельну ділянку в разі переходу права власності на будівлю і споруду, частина перша статті 120 ЗК України 2001 року (в редакції, чинній на час приватизації земельної ділянки під будинковолодінням по вулиці Звенячинській, 4 у м. Чернівці, тобто 26 липня 2012 року) визначила, що при переході права власності на будівлю і споруду до набувача нерухомого майна право власності на земельну ділянку, на якій розташовані будівля або споруда, може переходити на підставі цивільно-правових угод між власниками земельної ділянки і набувачем будівель або споруд (договори купівлі - продажу, дарування, міни тощо).

Перехід права користування земельною ділянкою при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, також визначається на підставі договору (частина друга статті 120 ЗК України).

Оскільки, під час передачі Чернівецькою міською радою безоплатно у власність земельної ділянки власникам будинковолодіння №4 по вулиці Звенячинській у м. Чернівці (ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5І.) , цивільно-правова угода щодо земельної ділянки не укладалася, то право кількох осіб - власників будівлі - на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_6, будучи власником 55/100 (пятдесяти пяти сотих) частин житлового будинку з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться у м. Чернівці по вулиці Звенячинській, за № 4, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, став власником відповідної частини земельної ділянки, а саме 55/100 (пятдесяти пяти сотих) частин земельної ділянки з кадастровим номером :12:001:0158, площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою м. Чернівці, вул. Звенячинська, 4, що належить померлому та відповідачам по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 497197, виданого 28.12.2013 року.

Отже, розмір частки померлого ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером "310136300:12:001:0158, площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою м. Чернівці, вул. Звенячинська,4, становить 55/100 (п'ятдесят пять сотих) частин земельної ділянки.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить визначити, що частка ОСОБА_6, померлого 30.03.2016 року, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по вул. Звенячинська, 4 м. Чернівці, кадастровий номер :12:001:0158, загальна площа 0,1 га, становить 55/100 (пятдесят пять сотих) частин даної земельної ділянки, частка ОСОБА_3, іпн. НОМЕР_1 та ОСОБА_4, іпн. НОМЕР_2, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по вул. Звенячинська, 4 м. Чернівці, становить 45/100 (сорок пять сотих) частин даної земельної ділянки відповідно, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 355, 368, 370, 372, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 89, 200, 247, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити що частка ОСОБА_6, померлого 30.03.2016 року, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по вул.Звенячинська, 4 м.Чернівці, кадастровий номер :12:001:0158, загальна площа 0,1 га, становить 55/100 (пятдесят пять сотих) частин даної земельної ділянки; частка ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по вул.Звенячинська, 4 м.Чернівці, становить 45/100 (сорок пять сотих) частин даної земельної ділянки відповідно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 27 листопада 2018 року.

СУДДЯ