Справа № 214/7849/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 листопада 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Саксаганський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт народження дитини - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Севастополь, яке є тимчасово окупованою територією України, батьком якого є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, матір'ю - вона - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 вона в м. Севастополь народила дитину - сина ОСОБА_3. Однак, заінтересована особа у справі відмовила у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки пред'явлені для реєстрації документи не відповідали нормам чинного законодавства України та були видані та тимчасово окупованій території України, а відтак були недійсними.

Заявник у судове засідання надала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про одруження, виданого 18.09.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 18.09.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7).

Згідно медичного свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого КЗ «Міська лікарня №5 «Центр охорони здоров'я матері і дитини» Пологовий будинок №2 м. Севастополь, ОСОБА_2, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1, квартира 28, ІНФОРМАЦІЯ_3 о 08 год. 25 хв. народила дитину - хлопчика вагою 3160 грамів (а.с.3).

Згідно повторного свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого відділом ЗАГС Ленінського району м. Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Севастополь Російської Федерації, про що 23.09.2014 року був здійснений запис акту про народження №925, батьками якого зазначені: батько - ОСОБА_4, громадянин України, мати - ОСОБА_2, громадянка України (а.с.5).

Згідно довідки про народження №189 від 23.09.2014 року, виданої керівником органа ЗАГС Терницькою Н.П., в архіві відділу ЗАГС Ленінського району м. Севастополь Управління ЗАГС м. Севастополя є запис акта про народження ОСОБА_3 за №925 від 23.09.2014 року, дата народження якого - ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження - м. Севастополь, Російська Федерація, батьки: мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно листа №2315 від 23.11.2018 року, заінтересована особа у справі відмовила у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки пред'явлені для реєстрації документи не відповідали нормам чинного законодавства України та були видані та тимчасово окупованій території України, а відтак є недійсними (а.с.4).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VІІ, тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим щодо реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно з положеннями ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, та враховуючи той факт, що заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт народження дитини, яка народилась на тимчасово окупованій території України, оцінюючи належність, допустимість, достовірністьзібраних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість даної заяви на наявність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 10, 13, 77, 265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Севастополь, яке є тимчасово окупованою територією України, батьком якого є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, матір'ю - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.