Справа № 712/9573/18
Провадження № 2/712/2165/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2018 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/ судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач 14.08.2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.1999 року їй на праві власності належить будинок з надвірними спорудами № 59 по провулку Ломоносова в м. Черкаси.
Зазначив, що відповідач є колишнім власником будинку, з 1999 року, тобто з дня продажу, у будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей у будинку немає. Тому вона змушена нести додаткові витрати, повязані з надлишковою оплатою комунальних послуг.
Просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком № 59 по провулку Ломоносова в м. Черкаси.
В судове засідання позивач не зявилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. ОСОБА_3 вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до Договору купівлі-продажу будинку від 21.07.1999 року будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: м. Черкаси, провулок Ломоносова, 59 належить на праві приватної власності ОСОБА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за вказаною адресою підтверджується актом опитування сусідів від 27.07.2018 року № 923, згідно якого ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1983 року, мешкає в м. Новоросійськ, його особистих речей в будинку немає.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача, що відповідач тривалий час не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, не користується житлом, однак добровільно з реєстрації не знявся, чим створює перешкоди позивачу в розпорядженні своїм майном.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280-282 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 78, 81, 89, 244, 259, 280-282 ЦПК України, ст. 319, 391 ЦК України, -
ОСОБА_3 Іванівни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком № 59 по провулку Ломоносова в м. Черкаси.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: Т.Є. Троян