Справа № 149/2977/18
Провадження №2/149/905/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.11.2018 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позивач посилається на те, що відповідач є її невісткою. В 1993 році відповідач та брат позивача стали співвласниками будинку по АДРЕСА_1. У зв'язку із тим, що будинок потребував ремонту, на сімейній нараді було вирішено зробити ремонт. Відповідач та син позивача організували ремонт, на який позивач надала кошти. Ремонт здійснювався протягом кількох років, по завершенню якого відповідачу було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та сторони розпочали спільно проживати в даному будинку.

Однак, відповідачем не виконувалась основна вимога позивача, а саме визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку за позивачем, що призводило до чисельних сварок та сімейних незгод. Протягом деякого часу відповідач погодилась та надала позивачу необхідні документи для переоформлення права власності. Однак відповідач відмовилась в нотаріальному порядку переоформити на позивача право власності.

У зв'язку із чим позивач вимушена звернутися із даною позовною заявою до суду.

В підготовче судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.1993 року за № 2203 та № 2204 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стали співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1.(а.с.6-7)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 27.07.2012 року № 288 за ОСОБА_2 оформлено право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому в АДРЕСА_1.(а.с.18)

ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому в АДРЕСА_1, загальною площею 111,9 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 06.02.2017 року (а.с.19-24) та свідоцтвом про право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами від 28.08.2012 року.(а.с.24)

Вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в цілому в АДРЕСА_1, загальною площею 111,9 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м. становить 300 000 грн., висновок про вартість № 33 від 17.10.2018 року.(а.с.33)

Згідно довідки № 17-30/8139 про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому будинку ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1, та разом із нею зареєстровані ще 3 особи.(а.с.30)

Відповідно до розписки від 03.02.2017 року ОСОБА_2 отримала кошти в сумі 120 000 грн. від ОСОБА_1 за житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.(а.с.25)

Відповідно до ст. 368 ч. 4 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі..

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом згідно ст. 372 ч. 2 ЦК України.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 22.12.1995 року, розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону "Про власність", ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (2006-07); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону "Про власність"); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" ( 2482-12 ). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.

Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки встановлено, що позивач надала кошти в сумі 120 000 гр. на ремонт житлового будинку в АДРЕСА_1, відповідач не заперечує щодо виділення частини житлового будинку у право приватної власності позивачу, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 368, 372 ЦК України та керуючись ст. ст. 23, 141, 223, 258-259, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІдН НОМЕР_1) на корить ОСОБА_1 сплачену суму судового збору, яка складає 1000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Войнаревич М. Г.