Справа № 159/2794/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Наваляний Т.Д.
Провадження № 22-ц/802/228/18 Категорія: 81 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Матвійчук Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

представника заявників ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню за апеляційною скаргою заявників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка подана в їх інтересах представником ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування заяви зазначають, що на підставі виконавчих листів, виданих Ковельським міськрайонним судом Волинської області № 159/2794/15-ц від 05.01.2016 відділом державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції 19.02.2016 року та 08.08.2016 року було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за номерами ВП 50254628 та ВП 51888413, а відділом державної виконавчої служби Старовижівського районного управління юстиції 22.02.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за номером ВП 50266459. Згідно постанови від 19.02.2016 по виконавчому провадженні ВП 50254628 боржником є ОСОБА_2, згідно постанови від 08.08.2016 боржником є ОСОБА_5, а згідно постанови від 22.02.2016 ВП 50266459 боржником є ОСОБА_4 29.03.2018 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Укрінфстандарт» укладено договір Факторингу № 29/03/1. Повідомленням від 30.03.2018 ПАТ «УкрСиббанк» повідомило боржника ОСОБА_5 про відступлення прав вимог за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт». 29.03.2018 між ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги № 29-03/ФК. 29.03.2018 року на адресу боржника ОСОБА_5 від ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було надіслано повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором або договором про відкриття та використання картрахунку за № 00169. Згідно даного листа ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» повідомило боржника про відступлення прав вимоги заборгованості за договором № 0 від 25.12.2007року, укладено між боржником та АКІБ «УкрСиббанк». Повідомлялося, що права вимоги за договором відступлені ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_2, на підставі договору відступлення права вимоги № 29/03/ФК від 29.03.2018 року.

Заявники покликаючись на норми ст. 432 ЦПК України просили визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню, в зв'язку з тим, що у боржників відсутній повністю обов'язок перед стягувачем - ПАТ «УкрСиббанк», у зв'язку з його припиненням.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року в задоволені заяви в даній справі відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заявники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Заслухавши представника заявників, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 23.09.2015 ухвалено стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно із ОСОБА_5 ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 33424 доларів США 68 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 726652, 54 грн., 884,01 грн. пені за прострочення сплати кредиту та 9495,06 грн. пені за прострочення сплати процентів. Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суму боргу за кредитним договором в розмірі 33424 долари США 68 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 726652, 54 грн., 884,01 грн. пені за прострочення сплати кредиту та 9495,06 грн. пені за прострочення сплати процентів.

На виконання вказаного рішення суду Ковельським міськрайонним судом Волинської області від 05 01 2016 року були видані виконавчі листи, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження, відповідно до постанови ВП № 50254628 від 19.02. 2016 року, постанови ВП № 51888413 від 08.08.2016 року та постанови ВП № 502266459 від 22.02.2016 року ( а.с.14-18).

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 03.05.2018 було замінено стягувача - ПАТ «УкрСсиббанк» його правонаступником ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 50254628 щодо виконання виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду Волинської області № 159/2794/15-ц від 05.01.2016 про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_2 суми боргу за кредитним договором від 25.12.2007 в розмірі 33424 доларів США 68 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 726652,54 гривень, а також 844,01 гривень пені за прострочення сплати кредиту, 9495,06 гривень пені за прострочення сплати процентів. Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 51888413 щодо виконання виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду Волинської області № 159/2794/15-ц від 05.01.2016 про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_2 суму боргу за кредитним договором від 25.12.2007 в розмірі 33424 доларів США 68 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 726652,54 гривень, а також 844,01 гривень пеня за прострочення сплати кредиту, 9495,06 гривень пеня за прострочення сплати процентів.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 25.05.2018 було замінено стягувача - ПАТ «УкрСсиббанк» його правонаступником ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 50266459 щодо виконання виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду Волинської області № 159/2794/15-ц від 05.01.2016 про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суми боргу за кредитним договором від 25.12.2007 в розмірі 33424 доларів США 68 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 726652,54 гривень, а також 844,01 гривень пені за прострочення сплати кредиту, 9495,06 гривень пені за прострочення сплати процентів.

Статтею 432 ЦПК України визначено перелік підстав за наявності, яких виконавчий лист може бути визнаний таким , що не підлягає виконанню.

Зокрема у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на державі лежить прямий обов'язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення містяться у частині першій статті 442 ЦПК України.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що в даному випадку відбулось заміна стягувача тобто кредитора з ПАТ «УкрСиббанк» на ОСОБА_2.

ЗУ «Про виконавче провадження» є спеціальним законом , який визначає порядок і умови примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Так відповідно до ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження припиняється, якщо стягувач подав письмову заяву про припинення виконавчого провадження.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення (п. 1 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Отже ОСОБА_2, як новий стягувач за оскаржуваними виконавчими листами має право, як сторона виконавчого провадження подати заяву до виконавчої служби про припинення виконавчого провадження або відмовитись від примусового виконання рішення, про що державним виконавцем буде винесено постанову про припинення виконавчого провадження або постанову про закінчення виконавчого провадження, як передбачено нормами ЗУ «Про виконавче провадження».

Посилання апелянта на те, що у боржників перед ПАТ «УкрСиббанк» відсутні повністю обов'язки, не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку відбулась заміна стягувача, а виконавчий лист видався на підставі рішення, яке набрало законної сили та не скасована. Заміна стягувача не передбачає видачі нового виконавчого листа, а проводиться державним виконавцем в самому виконавчому провадженні, тобто виноситься постанова про заміну стягувача.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що твердження заявників про те, що у боржників відсутні повністю обов'язки перед стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» у зв'язку з заміною стягувача не є підставою для визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню в контексті частини 2 ст. 432 ЦПК України.

Висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно з'ясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, на які є покликання в рішенні суду і яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заявників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка подана в їх інтересах представником ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року в даній справі - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: