Справа № 629/3236/14-ц
Номер провадження 2/629/2/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 04 липня 2006 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»,правонаступником якого є ПАТ «УКРСОЦБАНК» в особі начальника Лозівського відділення Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5 та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір №805/13/26/6-1070. Предметом іпотеки за іпотечним договором є: нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 66,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Лозова, мікрорайон 4АДРЕСА_1, та належить Іпотекодавцям на праві приватної власності спільної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1999 року, право власності на яке зареєстровано КП «БТІ», згідно з написом про реєстрацію права власності на нерухоме майно 11215210. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки залогова вартість предмету іпотеки за згодою сторін становила 75750 гривень. В день укладання іпотечного договору між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №805/16/21-1/6-305. Згідно цього договору позивач надав позичальнику на умовах строковості, платності, забезпеченості, повернення та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 300 000,00 гривень з оплатою 18,5% річних та комісій, з щомісячним погашенням основної заборгованості по 2500,00 гривень та кінцевим терміном погашення кредиту 03.07.2016 року на наступні цілі: поточні потреби. 20 жовтня 2008 року з позивальником було укладено Додаткову угоду №1 до Договору кредиту, відповідно до якої процентна ставка за користування кредитом збільшилася до 21,00%річних. Станом на 07.04.2014 року позичальником більш ніж 1486 дні були порушені обовязки за договором кредиту, тому відповідно п.4.4 договору кредиту строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідач зобовязаний протягом робочого дня повністю погасити кредит, сплатити відсотки та нараховані штрафні санкції. Станом на 28 лютого 2014 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту №805/16/21-1/6-305 від 04 липня 2006 року складає 534 840,11 грн., а саме: заборгованість за кредитом-266 224,88 грн; заборгованість за відсотками-227 548,65 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 9764,28 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків-27325,77 грн; розмір інфляційних витрат за кредитом -1057,40 грн; розмір інфляційних витрат за відсотками - 2919,14 грн.

В зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить звернути стягнення за іпотечним договором №805/13/26/6-1070 від 04 липня 2006 року на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 66,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 4, б. 40, кв. 160 та належить відповідачам на праві приватної спільної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1999 року, право власності на яке зареєстровано КП «БТІ», згідно з написом про реєстрацію права власності на нерухоме майно 11215210; визначити у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; за рахунок продажу іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту у розмірі 534 840,11 грн; стягнути з відповідачів усі витрати повязані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки, а також судові витрати в розмірі 5348 гривень 40 копійок.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать довідки про доставку СМС-повідомлень про вручення судових повісток, причину неявки суду не повідомила. Раніше іншим представником направлялася на адресу суду заява розгляд справи за відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягає та не заперечує в разі неявки відповідачів по справі ухвалити заочне рішення.

Відповідачі та їх представник - адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, представником відповідачів надана телефонограма про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнала, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві, зокрема просили застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає за наступними підставами:

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Матеріалами справи встановлено, що 04.07.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №805/16/21-1/6-305, відповідно до умов якого банк надав боржнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 300 000 гривень, зі сплатою 18,5 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 03.07.2016 року.

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником прав та обовязків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно - правовій формі відкритого акціонерного товариства, відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 року, що підтверджується копією Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» .

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 кредитних зобовязань, 04.07.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір №805/13/26/6-1070, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, загальною площею 66,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Лозова, мікрорайон 4АДРЕСА_1, та належить Іпотекодавцям на праві приватної власності спільної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1999 року.

08.05.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір №1 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до умов якого збільшилась сума кредиту до 345000 гривень.

20.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до умов якого збільшилась процентна ставка за користування кредитом, яка склала 21% річних.

31.07.2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №3 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до умов якого збільшилась сума кредиту до 358548,41 гривень, процентна ставка за користування яким склала 21% річних та кінцевий термін повернення кредиту визначений 03.07.2021 року .

В звязку зі збільшенням суми кредиту та процентної ставки були внесені зміни та доповнення до іпотечного договору, що підтверджується договором № 1 від 08.05.2007 року та договором № 2 від 31.07.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №805/13/26/6-1070 (з майновими поручителями).

За договором № 2 від 31.07.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №805/13/26/6-1071, п.1.4 договору було викладено в новій редакції, сума кредиту, що підлягала поверненню склала 358548,41 гривень, процентна ставка за користування яким склала 21% річних та кінцевий термін повернення кредиту визначений до 03.07.2021 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору.

Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за такими договорами.

Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 свої зобов'язання в установлені терміни не виконувала, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2014 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту №805/16/21-1/6-305 від 04 липня 2006 року склала 534 840, 11 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 266 224, 88 гривень; заборгованість за відсотками - 227 548, 65 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту -9764, 28 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 27325,77 гривень; розмір інфляційних витрат за кредитом - 1057,40 гривень; розмір інфляційних витрат за відсотками - 2919,14 гривень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з пунктом 4.5 Кредитного договору в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.8 (сплата процентів), 3.3.9 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

З матеріалів справи також вбачається, що у звязку з невиконання зобовязань ОСОБА_1 ОСОБА_8 (АКБ) «Укрсоцбанк», зокрема щодо дострокового повернення коштів, 04.03.2010 року в адресу іпотекодавців, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, були направлені повідомлення про невиконання зобовязань у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (том 5, а.с. 36-39).

Зважаючи на це, ПАТ «Укрсоцбанк» скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та направив ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вимоги про дострокове стягнення заборгованості вих. №№11.4.2196-1088, 11.4.2196-1090, 11.4.2196-1091, 11.4.2.2196-1092 від 04.03.2010 року. Згідно даних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив, що станом на 15 грудня 2010 року заборгованість за спірним кредитним договором склала 279 769,88 гривень, з яких: заборгованість за кредитом: 266 224,88 гривень; заборгованість за відсотками: 12 975,08 гривень; розмір пені 569,92 гривень.

Таким чином, згідно п.6.1 договору про надання споживчого кредиту ПАТ «УкрСоцбанк» змінив строк виконання основного зобовязання.

Вищевказане узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України №6-1349цс15 від 02 грудня 2015 року, №6-990цс15 від 27 січня 2016 року, 6-3116цс16 від 05 липня 2017 року, та Верховного Суду №61-1473св17 від 04 липня 2018 року, за змістом яких, предявивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобовязання. Тому право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у звязку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. Іпотекодержатель міг предявити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове погашення кредиту в повному обсязі).

У відповідності до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ч. 3 та ч. 4 ст. 267 цього Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.257 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Зі штампу на поштовому конверті, в якому позовної заява надійшла до суду, вбачається, що ПАТ «УкрСоцбанк» предявив позов 23 липня 2014 року (том 1. а.с. 2-4).

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у такому випадку обчислюється окремо по кожному простроченому платежу та несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Згідно умов Кредитного договору від 04 липня 2006 року сторони передбачили порядок погашення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами щомісячними платежами.

Зважаючи на це, права кредитора вважаються порушеними з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

При цьому, строк позовної давності не переривався, оскільки як вбачається з письмового розрахунку заборгованості станом на 28 лютого 2014 року, починаючи з 2009 року ОСОБА_1 належним чином не здійснювала платежів щодо погашення заборгованості за кредитом та сплаті відсотків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення.

Поряд з викладеним необхідно звернути увагу на те, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Отже, позовна давність повязується із судовим захистом субєктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право.

Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне субєктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобовязаної особи.

З огляду на викладене вбачається, що іпотекодавець не є боржником разом із основним позичальником в розумінні ст. 264 Цивільного кодексу України, оскільки інститут іпотеки є особливим окремим способом забезпечення виконання зобовязання. Позичальники та іпотекодавець не є солідарними та/або субсидіарними боржниками, у звязку з цим пред`явлення позову до позичальника не може перервати строк позовної давності за Договорами іпотеки.

Застосовуючи вищевикладені норми права, та зазначені судові акти вищих інстанцій вбачається, що у Відповідачів по справі зобовязання є не за договором кредиту а за договором іпотеки. Будь яких дій повязаних з перериванням строку позовної давності за договором іпотеки Відповідачі не вчиняли.

Тому у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 66,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Лозова, мікрорайон 4АДРЕСА_1, слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З квитанції № НОМЕР_1 від 18.04.2014 року (том 1, а.с. 1) вбачається, що при предявленні позову ПАТ «Укрсоцбанк» сплатив судовий збір у розмірі 5348,40 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 136, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.256, ст.266, ч.3 та ч.4 ст.267, ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10; , р/р 0014, МФО 300023.

Представник позивача ОСОБА_6, НОМЕР_2, виданий 17 вересня 2017 року органом 6320, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 12, кв. 107, ідентифікаційний номер НОМЕР_3

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Лозова, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, паспорт серії ММ № 445016, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 30.03.2000 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, м-н 4АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Лозова, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, паспорт серії ММ № 445017, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 30.03.2000 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, м-н 4АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, паспорт серії МК № 285242, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 19.12.1996 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, паспорт серії ММ № 339081, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 05.08.1999 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, м-н 4АДРЕСА_1.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_7, іпн. НОМЕР_8, адреса: м. Лозова, Харківська область, вул. Ярослава Мудрого, 14.

Суддя Н.А. Смірнова