Дата документу 21.11.2018 Справа № 333/2026/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2026/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1018/18 Дмитрієва М.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 1999 року по 2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина після розірвання шлюбу проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно.

Вказує, що на сьогоднішній день претензій до відповідача щодо своєчасності сплати аліментів не має.

Поте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Зазначає, що визначена судом сума аліментів не є достатньою для утримання неповнолітньої дитини на теперішній час.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 квітня 2018 року і до повноліття дитини.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2018 року позов залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд помилково дійшов висновку що на підтвердження зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів не надано належних та допустимих доказів. Судом не враховані зміни у законодавстві в частині визначення мінімального розміру аліментів на дитину, які також дають підстави для зміни розміру (способу) стягнення аліментів. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, позивач на підтвердження зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів не надала суду належних та допустимих доказів; клопотання про витребування таких доказів не заявила; а відповідно до положень ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд порушив норми матеріального права та не в повній мірі дослідив обставини справи, тому суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2010 року розмір аліментів, визначений рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2003 року у розмірі 1/4 частини заробітку ОСОБА_4, змінено на стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, на користь малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На даний час дитина проживає разом з матір'ю та знаходяиься на її утриманні, що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 21 грудня 2017 року № 04-26/3-25327 та від 29 грудня 2017 року № 04-26/3-25887.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 143 цс 13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи, що положення ч.3 ст.181 СК України не пов"язують право особи, яка звертається з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов"язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, колегія суддів приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 слід задовольнити, оскільки таке право позивачу гарантовано ч.3 ст.181 СК України.

Враховуючи, що аліменти, які сплачуються відповідачем на утримання малолітньої дитини на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2010 року є недостатнім для утримання та нормального розвитку малолітньої дитини сторін, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, колегія дійшла висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню відповідача на користь позивача на утримання дитини із твердої суми слід змінити на частку від його заробітку та визначити їх у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, але починаючи з дня прийняття постанови, оскільки доказів, чому їх слід стягнути за минулий час, а саме з 24.04.208 року позивачем не надано. Більш того, у позовній заяві зазначено, що відповідач сплачував присуджені з нього аліменти вчасно.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2018 року по цій справі скасувати.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2010 року із твердої суми на частку від його заробітку.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Дата складання повної постанови 26 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко