РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18672/17

пр. № 2/759/3087/18

27 листопада 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі у грудні 2017 р. звернулися до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що зареєстровані у квартирі АДРЕСА_4 квартиронаймачем якої є позивачка ОСОБА_1, на підставі Розпорядження від 02.08.2005 р. № 1202.

У спірній квартирі також зареєстровані третя особа: ОСОБА_4, відповідачка ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_5, 2004 р.н.

Далі позивачі зазначають, що відповідачка ОСОБА_3 з 07 березня 2017 р. не проживає за вказаною вище адресою, оскільки фактичною проживає з іншим чоловіком та перебуває з ним у шлюбних стосунках, при цьому, добровільно залишила спірне житлове приміщення.

Позивачі зазначають, що відповідачка не сплачує комунальні послуги, жодних витрат з утримання квартири не несе, факт її непроживання у спірній квартирі підтверджується актами від 05.07.2017 р., 11.09.2017 р. та 14.11.2017 р., у зв»язку з чим просили позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.02.2018 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.11.2018 р. підготовче засідання розпочато, проведено та завершено, справа призначена до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 до суду не з»явився, його представник ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, одночасно подала копію свідоцтва про смерть позивачки ОСОБА_1 (ас. 30, 57). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином (ас. 32), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої.

Третя особа: ОСОБА_4 до суду не з»явився, який про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що у 1976 р. ОСОБА_7 на сім'ю із чотирьох осіб, в тому числі: ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_2 видано ордер на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (ас. 46).

Встановлено, відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (ас. 57).

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 з 11.08.1995 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2018 р. розірвано (ас. 8, 53).

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2, квартиронаймачем якої є ОСОБА_1, на підставі Розпорядження від 02.08.2005 р. № 1202, зареєстровані в тому числі, відповідачка ОСОБА_3 (ас. 23).

При цьому, як вбачається з позовної заяви відповідачки ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, підписаної 16.01.2018 р., додані до матеріалів справи в якості доказу позовних вимог, остання вказала, що на протязі останніх 10 місяців вона проживає окремо від ОСОБА_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 (ас. 47). Також, у позові ОСОБА_3 вказала, що майнових спорів з її чоловіком ОСОБА_2 у неї немає.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 понад рік не проживає в спірній квартирі АДРЕСА_2, при цьому, судом встановлено, що остання не зверталась до правоохоронних органів щодо вчинення їй перешкод у користуванні спірним житлом (ас. 43).

Згідно ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку.

Судом не встановлено звернення відповідачки до житлових органів з будь-якими заявами щодо збереження за нею права на проживання в спірному житловому приміщенні, у зв'язку з мешканням за іншою адресою. Також судом не встановлено, що відповідачка зверталася до правоохоронних органів з будь-якими зверненнями щодо чинення перешкод з боку позивачів в користуванні спірним житловим приміщенням.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, переведення майна в інше жиле приміщення, виїзд в іншій населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк, тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не спростовані, підстави позову позивачами доведені, які ґрунтуються на законі, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного та зібраними по справі доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_3 за місцем реєстрації в АДРЕСА_3 більше року не проживає, житловим приміщенням не користується, не несе витрат, пов'язаних з утриманням квартири в належному технічному стані, не сплачує послуг за житлово-комунальні послуги, відсутні докази щодо поважності причин відсутності відповідачки в спірному житловому приміщення понад шість місяців - встановленого законом строку, а тому, на думку суду, остання втратила право користування ним, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання оосби такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя