Справа № 346/2322/18
Провадження № 2/346/1386/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

за участі секретаря Вербіщук О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, головою якого була її мати ОСОБА_5 .

Зазначає, що станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова двору вона ж мати мати позивача ОСОБА_5, вона, позивач ОСОБА_1 , позивача колишній чоловік ОСОБА_6, сини позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_4, дочка позивача ОСОБА_3. Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 , ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то кожному із них належало по 1/6 частині вищезгаданого будинковолодіння .

Після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/6 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1. Спадщину за законом після її смерті фактично прийняла вона, позивач ОСОБА_1 постійно проживаючи із померлою на час відкриття спадщини . Зазначає, що її колишній чоловік ОСОБА_6 знятий з реєстрації з даного будинку 24.09.1996 року, своєї частки із майна колгоспного двору не виділяв, а тому втратив право на виділ своєї частки (1/6 частини будинковолодіння), а ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6 помер. Крім того відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не виділили належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору та не заперечують щодо визнання права власності на спадкове майно в цілому за нею, позивачем.

З метою оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_5 вона позивач , звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак нотаріус Першої Коломийської РДНК витребувала подати правовстановлюючий документ на будинок, належний померлій . Отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі у зв'язку з тим, що право власності зареєстровано лише за померлою головою колгоспного двору ОСОБА_5 , а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено. Крім того, свідоцтво про право власності , видане виконкомом Коломийської районної ради 20 квітня 1991 року за № 268 втрачене про що нею, позивачем подане оголошення в газету ЗР-Інформ.

Просить суд визнати за нею, позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовільнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засіданні не з'явились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, з позовними вимогами згідні .

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належава до типу колгоспного двору, головою якого була мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується Випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 22.06.2016 р. за № 56187 , фотокопією свідоцтва про право власності , виданого виконкомом Коломийської районної ради 20 квітня 1991 року за № 268 та довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ від 25 січня 2018 за № 54(а.с.6,7,32)

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова двору, мати позивача ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 , позивача колишній чоловік ОСОБА_6, сини позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_4, дочка позивача ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ від 25 січня 2018 за № 54(а.с.32)

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Встановлено, що на час ліквідації колгоспних дворів в спірному господарстві були зареєстровані та проживали мати позивача ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1, колишній чоловік позивача ОСОБА_6, тадіти позивача вони ж відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, і відповідно кожному із них належало по 1/6 частині вищезгаданого будинковолодіння .

ІНФОРМАЦІЯ_9 року померла мати позивача ОСОБА_5 про що в Книзі реєстрації смертей 07 вересня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 17 (а.с.35).

Заповітів від імені спадкодавиці ОСОБА_5 виконкомом Семаківської сільської ради Коломийського району не посвідчувалось, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ Коломийського району від 25 січня 2018 за № 54 (а.с.32).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/6 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 Івано-Франківської області.

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла спадкоємець першої черги за законом позивач ОСОБА_1 постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ від 25 січня 2018 за № 54 (а.с.32). Інших спадкоємців які б претендували на спадщину немає.

Колишній чоловік позивача - ОСОБА_6 знятий з реєстрації у спірному господарстві 24.09.1996 року, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ від 31 січня 2018 за № 89 (а.с.33), своєї частки із майна колгоспного двору не витребував, тому втратив право на виділ своєї частки (1/6 частини будинковолодіння). ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_6 помер про що в книзі реєстрації актів про смерть 01 квітня 2003 року зроблено запис за № 10 (а.с.36). Діти позивача вони ж відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виділили належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору, не бажають їх виділяти про що підтвердили письмовими заявами про визнання позову.

З метою оформлення спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину . Однак, нотаріус не взмозі видати їй як спадкоємцю за законом свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у зв'язку з тим, що право власності зареєстровано лише за померлою головою колгоспного двору ОСОБА_5, а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, та згідно ст. 346 ЦК України право власності на частки померлих припинилися з моменту їх смерті. Крім того, свідоцтво про право власності, видане виконкомом Коломийської районної ради 20 квітня 1991 року за № 268 втрачене про що позивачем подане оголошення в газету ЗР-Інформ (а.с.8-9). З таких підстав постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.49)

Згідно звіту про оцінку майна від 31.01.2018 року оціночна вартість будинковолодіння в АДРЕСА_1 - житлового будинку (А), літньої кухні (Б) , літньої кухні (В) ,стайні (Г) , стодоли (Д) , погреба (К), навіса (М), вбиральні (Н), замощення(І,ІІ), криниця (№8), кол. інженерних мереж (№9), огорожа (№7,10-13) становить 97 502,00 грн. (а.с.13-30).

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що позов позивача ОСОБА_1 слід задовільнити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України , постановою Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст.ст. ст.ст. 268,273,354ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на нерухоме майно - житловий будинок та господарські будівлі і споруди:дві літні кухні, стайню, стодолу , погріб, навіс, вбиральню, замощення, криницю, кол. інженерних мереж , огорожу, за адресою АДРЕСА_1 оціночною вартістю 97 502,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, 78291, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання АДРЕСА_2, 78200, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4.

Суддя Беркещук Б. Б.