Справа № 604/1167/18
Провадження № 2/604/529/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області складі:

головуючого судді - Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання: - Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_4, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Разом з нею зареєстрована відповідач по справі, проте з 2010 року за зазначеною адресою не проживає. У зв'язку з реєстрацію відповідача виникають проблеми зі сплатою за комунальні послуги, які нараховуються надмірно, а відтак об'єктивно порушують права позивача, за захистом яких змушена звернутись до суду.

Ухвалою судді від 26 жовтня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.

Відповідач відзив на позов не надала, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВМХ № 130304,993 від 03 червня 2010 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВЕО№ 512723,1047 від 13 квітня 2007 року, та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26397079 від 14 червня 2010року, № 14380112 від 26 квітня 2007 року - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 - належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Згідно виписки із будинкової книги та довідки, виданої Підволочиською селищною радою 12 червня 2018 року № 268 убачається, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані - заявник ОСОБА_2, 1954 р.н., син ОСОБА_5, 1981 р.н., дочка ОСОБА_3, 1983 р.н., та онуки ОСОБА_6, ОСОБА_7

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов будинку від 20 лютого 2018 року, 14 травня 2018 року, 02 липня 2018 року, 03 вересня 2018 року ОСОБА_3 зареєстрована по АДРЕСА_1, проте за зазначеною адресою не проживає з 2010 року.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, у якому зареєстрована відповідач ОСОБА_3, яка відсутня у житловому приміщенні понад встановлені законом строки. Судом не встановлено, що між сторонами була домовленість щодо збереження житлового приміщення за відповідачем.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав власності і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2,4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номерНОМЕР_2, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса реєстрації АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт НОМЕР_3, виданий Тернопільським МВУМВС України в Тернопільській області, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Н.Б.Сташків