Єдиний унікальний номер 2-н-30/2009
Провадження № 6/448/24/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29.10.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська подання старшого державного виконавця Мостиського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, погоджене із начальником Мостиського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Мостиського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним поданням, покликаючись на те, що на виконанні у Мостиському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження АСВП №56585269 з виконання виконавчого напису №9585, виданого 31.10.2016р. про стягнення з боржника ОСОБА_3, 06.09.1977р.н., заборгованості в сумі 728 530, 93грн. та АСВП №51627894 з виконання судового наказу №2н-30/2009 від 03.07.2009р. про стягнення з того ж боржника заборгованості в сумі 158 577,80 грн. Загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_3 складає 887 108, 80 грн.

Зазначає, що боржником ОСОБА_3 добровільно не виконано зазначених рішень, декларацію не надано, такою не здійснено жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Вказує, що боржник ніде не працює та у неї відсутні доходи, на обліку як одержувач пенсії не перебуває, у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банку, за боржником не зареєстровані ані транспортні засоби, ані земельні ділянки, в ході проведення виконавчих дій накладено арешт на все на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. За місцем проживання боржника не виявлено майна, належного боржнику на праві приватної власності.

Стверджує, що виконавцем надсилались на адресу боржника виклики щодо явки для надання пояснень щодо причин невиконання згаданих вище судового рішення та виконавчого напису, однак боржник на виклики не зявлялася, про причини неявки державного виконавця не повідомляла.

Вважає, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання вказаних рішень, а тому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа до виконання зобовязань, покладених на неї виконавчим написом №9585, виданим 31.10.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області №2н-30/2009 від 03.07.2009р.

Старший державний виконавець Мостиського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 вимоги подання підтримала.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог частини 4 статті 441 ЦПК України.

Частиною 2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали подання, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами, вважає за необхідне подання задовольнити, виходячи з наступного.

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статті 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Разом з тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим.

За змістом ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно ч. 1, 2, 3 ст.441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб). Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Встановлено, що на виконанні у Мостиському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження АСВП №56585269 з виконання виконавчого напису №9585, виданого 31.10.2016р. про стягнення з боржника ОСОБА_3, 06.09.1977р.н., заборгованості в сумі 728 530, 93грн. та АСВП №51627894 з виконання судового наказу №2н-30/2009 від 03.07.2009р. про стягнення з того ж боржника заборгованості в сумі 158 577,80 грн.

Так, постановою державного виконавця від 13.07.2016р. відкрито виконавче провадження про примусове виконання судового наказу №2н-30, виданого 03.07.2009р. Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з боржника ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором 512 033, 38 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк».

12.03.2015р. стягувачеві ПАТ «УкрСиббанк» частково погашено заборгованість по вказаному виконавчому документу на суму 353 455,58 грн. Залишок заборгованості боржника ОСОБА_3 перед ПАТ «УкрСиббанк» - 158 577,80 грн.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 23.06.2017р. замінено сторону у даному виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Позика».

Постановою державного виконавця від 11.06.2018р. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису №9585, виданого 31.10.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з боржника ОСОБА_3 заборгованості в сумі 728 530, 93 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_3 по вказаних вище рішеннях становить 887 108, 80 грн.

Станом на момент звернення до суду з поданням боржником ОСОБА_3 заборгованість не сплачена.

Державним виконавцем здійснено усі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання вказаних вище рішень.

Боржник ОСОБА_3 ніде не працює та у неї відсутні доходи; на обліку як одержувач пенсії така не перебуває; у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банку; за боржником не зареєстровані ані транспортні засоби, ані земельні ділянки; в ході проведення виконавчих дій накладено арешт на все на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження; за місцем проживання боржника не виявлено майна, належного боржнику на праві приватної власності.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник ОСОБА_3 з часу ухвалення рішень (судового рішення та рішення іншого органу (виконавчого напису нотаріуса)) по даний час не вживає заходів для погашення заборгованості перед стягувачами.

У своїх письмових поясненнях, що містяться в матеріалах виконавчого провадження, ОСОБА_3 зазначила, що «закриє кредит як стане мільйонером», що, як вважає суд, свідчить про зухвале небажання боржника виконувати свої зобовязання перед стягувачем.

Крім того, боржник ОСОБА_3 перешкоджає державному виконавцю в проведенні виконавчих дій шляхом ухилення від явок на виклики державного виконавця.

Така поведінка боржника ОСОБА_5, як вважає суд, свідчить про те, що вона дійсно злісно ухиляється від виконання покладених на неї зобовязань.

Крім того, суд враховує ті обставини, що боржник ОСОБА_3 офіційно ніде не працевлаштована, хоча така є працездатною та може бути працевлаштованою на будь-яку некваліфіковану роботу та отримувати дохід у вигляді заробітку.

Отже, матеріали представленого державним виконавцем подання містять докази щодо факту ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобовязань.

Приймаючи до уваги те, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання покладених на неї зобов'язань, зобовязання, покладені на неї не виконані; вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішень (судового рішення та рішення іншого органу (виконавчого напису нотаріуса)) позитивного результату не дали, у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, боржник ніде не працює і тривалий час ухиляється від виконання зазначених рішень, суд приходить до висновку, що боржник ОСОБА_3 може виїхати за межі території України і це може утруднити або унеможливити виконання вказаних рішень, а тому її слід тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон України, до виконання нею зобовязань, покладених на неї вказаними рішеннями.

Керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Мостиського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, погоджене із начальником Мостиського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Громадянку України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до фактичного виконання зобовязань, покладених на неї судовим наказом №2н-30, виданим 03.07.2009р. Мостиським районним судом Львівської області про стягнення заборгованості в сумі 158 577, 80 грн. та виконавчим написом №9585, виданим 31.10.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в сумі 728 530,93 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити старшому державному виконавцю Мостиського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 для подання до Державної прикордонної служби України.

Суддя Ю.В.Кічак

Ухвала набрала законної сили «__» __________________ 20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак