Справа № 289/867/18
Номер провадження 2/289/626/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, третя особа приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

02.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 24.06.2012.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.06.2018 померла ОСОБА_5, яка ще за життя склала заповіт, згідно якого належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,0040 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, та належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 103462, виданого 08.08.2003 Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 462, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва або для ведення особистого (селянського) господарства заповіла ОСОБА_1. На день смерті ОСОБА_5 даний заповіт не скасовано і не змінено.

06.04.2018 Радомишльським районним судом Житомирської області було винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно та визнано право власності за позивачкою на вказану вище земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Позивач не звернувся своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, так як про смерть спадкодавця дізнався лише 27.04.2018, тобто після ознайомлення представника позивача ОСОБА_6 із матеріалами цивільної справи № 289/181/18.

Ухвалою судді від 25.05.2018 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Учасники процесу копії ухвали про відкриття провадження у справі отримали, проте, у визначені строки відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було, а третя особа свої письмові пояснення або заперечення проти позову не надала до суду.

01.08.2018 через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_6 було подано додаткові письмові пояснення, копії яких з додатками ОСОБА_6 одночасно направив учасникам процесу (квитанції ПАТ «Укрпошта» від 01.08.2018), в яких зазначено, що 30.04.2018 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.04.2018 у справі № 289/181/18. 16.07.2018 Апеляційним судом Житомирської області було винесено постанову, згідно якої апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.04.2018 і ухвалено нове судове рішення про відмову у позові (а.с.73-74).

Позивач та його представник, представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, третя особа у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримав (а.с.59,69,86).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причину неявки суд не повідомила (а.с.91).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Судом встановлено, що 01.12.2006 ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського району Житомирської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 5715, згідно якого належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,0040 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 103462, виданого 08.08.2003 Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 462, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва або для ведення особистого (селянського) господарства, заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

01.12.2006 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_1 грошову позику в сумі 40 000 грн. та зобовязується повернути всю суму до 01.02.2007. На підтвердження факту отримання зазначеної грошової суми ОСОБА_5 видала ОСОБА_1 розписку (а.с.7).

З тексту розписки ОСОБА_5 від 01.12.2006 вбачається, що остання продала належний їй пай ОСОБА_1 за 7 000 доларів США, а якщо ОСОБА_5 матиме бажання повернути пай, то вона зобовязується повідомити ОСОБА_1 про свої наміри та виплатити йому подвійну суму та моральні збитки (а.с.8).

01.12.2006 ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_1 управляти, користуватися та розпоряджатися за ціну та на умовах на свій розсуд земельними ділянками площею 3,0040 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією довіреності, посвідченою приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_7 та зареєстрована в реєстрі за № 5714(а.с.9).

Як вбачається з копії ОСОБА_6 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28.04.2018 № 51754704, заповіт ОСОБА_5, посвідчений 01.12.2016 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 5715, чинний (а.с.12).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 від 01.06.2018 за вих. № 233/02-14, в спадковій справі № 275/2012 до майна померлої ОСОБА_5, яка померла 24.06.2012 зберігається: заява про прийняття спадщини ОСОБА_8 від 29.08.2012; заява про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_9 від 22.09.2012; заява про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_9 від 22.09.2012.. Інших заяв про прийняття спадщини (крім заяви ОСОБА_8В.), в спадковій справі немає (а.с.68).

Суд звертає свою увагу на зміст постанови Апеляційного суду Житомирської області від 16.07.2018 у справі № 289/181/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно, з якого вбачається, що земельна ділянка площею 3,0040 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер :07:000:0082, яка належала ОСОБА_5 та яку остання заповіла після своєї смерті ОСОБА_1, з 2011 року належить на праві власності останньому, що підтверджується витягом з ДЗК (а.с.77).

Звертаючись до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилався на те, що дочка померлої ОСОБА_5 приховала від позивача факт смерті спадкодавця, а приватний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця протягом тривалого часу не вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснював виклику позивача як спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1269 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За змістом частин першої та третьої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 у справі № 6-85цс12 та від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15.

Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

На даний час викладена позиція підтримана і Верховним Судом.

Так, у Постанові від 18.01.2018 (справа № 198/476/16) Верховний Суд зазначив, що та обставина що позивач не знав про смерть спадкодавця, оскільки той проживав в іншому населеному пункті, не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

У Постанові від 12.02.2018 (справа № 712/656/15) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то підстави для додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Суд, вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не є поважними, оскільки вони не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1221-1223, 1272 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 02225) до ОСОБА_2, (місцезнаходження/місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_3 сільської ради Радомишльського району Житомирської області; вул. Центральна, 1-в, с. Забілоччя, Радомишльський р-н,Житомирська обл., 12262), третя особа - приватний нотаріус Радомишльського районногонотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 (місцезнаходження/місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, 12201) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_10

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)