Єдиний унікальний номер 235/1391/18 Номер провадження 22-ц/4804/269/18
Суддя-доповідач: Никифоряк Л.П
Головуючий у 1 інстанції: Хмельова С.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Донецький апеляційний суд колегією в складі:

головуючого судді-доповідача Никифоряка Л.П.

суддів Новікової Г.В., Гапонова А.В.

за участі секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

розглянувши відкрито в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м.Бахмут цивільну справу що виникла із трудових правовідносин за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області /далі Фонд/ про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що фактично в установі не відбулось скорочення штату працівників та роботодавець звільнив працівника з власної ініціативи з порушенням трудового законодавства, оскільки не врахував переважне право працівника на залишення на роботі, не запропонував перейти на іншу роботу на тому ж підприємстві, та при цьому не отримав попередньої згоди на звільнення профспілкової організації, членом якої є працівник.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Суд виходив з того, що підтверджено скорочення чисельності працівників Фонду у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та позивача було належним чином попереджено про наступне звільнення. Також роботодавцем дотримано інші вимоги чинного законодавства, оскільки працівника неможливо було перевести на іншу роботу та остання не мала переважного права перед іншими працівниками на залишення на роботі, також роботодавцем дотримано законодавство щодо отримання згоди профспілкової організації на звільнення позивача.

В апеляційному порядку судове рішення оскаржила позивач, в апеляційній скарзі просила рішення скасувати та позов задовольнити. В обґрунтування скарги заявник посилалась на те, що фактично у роботодавця не відбулось скорочення штату працівників та мало місце попередження про зміну істотних умов праці що не є виконанням вимог законодавства щодо попередження про вивільнення працівника у зв'язку із скороченням штату працівників.

Також заявник стверджувала, що судом не враховано обставин які вказують на те, що роботодавець не пропонував іншу роботу та позивач не відмовлялась від жодної пропозиції роботодавця про переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві.

Відповідач в запереченні на апеляційну скаргу просив залишити без задоволення скаргу та рішення суду без змін. Вказує на те, що в позивач просила поновити її на посаді головного спеціаліста сектору страхових виплат відділу страхових виплат Покровського відділення УВДФССУ та саме цю посаду скорочено у відповідності до постанови Правління Фонду № 47 від 12 вересня 2017 року затверджено граничну кількість працівників Фонду у кількості 5192 штатних одиниць, яка станом на 01 серпня 2017 року дорівнювала 7988, скорочення штату проведено на 35%. Також роботодавець зазначав, що позивача завчасно 27 жовтня 2017 року було письмово попереджено про скорочення штату та звільнення, та підтверджено згоду профспілкової організації на звільнення ОСОБА_2

Переглядаючи справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З 17 листопада 2016 року ОСОБА_2 призначено на посаду головного спеціаліста сектору страхових виплат відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду в м.Красноармійську /Наказ № 1308-к від 14 листопада 2016 року а.с. 9/.

01 серпня 2017 року ОСОБА_2 призначено головним спеціалістом сектору страхових виплат відділу страхових виплат Покровського відділення УВДФССУ /копія трудової книжки а.с. 21/.

Постановою Правління Фонду соціального страхування України від 08 лютого 2017 року № 13 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України, структури органів Фонду та створення робочих органів» було визначено граничну чисельність працівників Фонду у кількості 7988 штатних одиниць /а.с. 72/.

Іншою Постановою Правління Фонду соціального страхування України від 12 вересня 2017 року № 47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України» /далі Постанова № 47/ затверджено з 01 січня 2018 року граничну чисельність працівників Фонду у кількості 5192 штатні одиниці /а.с. 75/.

За відомостями штатних розписів станом на 01.01.2017 року, 01.08.2017 року та 01.01.2018 року в Покровському відділенні управління відбулось скорочення посади головного спеціалісту сектору страхових виплат /а.с. 112, 113, 114/.

Відповідно до буквального змісту Попередження від 27 жовтня 2017 року ОСОБА_2 попереджено: «про зміни в організації виробництва і праці, зміни істотних умов праці, зокрема про зміну системи оплати та стимулювання праці, розміру посадового окладу, зміну найменування посади, які вступлять в дію з 01 січня 2018 року та про можливе майбутнє звільнення» /а.с.10/.

На виконання Постанови № 47 Управлінням виконавчої дирекції фонду в Донецькій області видано Наказ від 03 листопада 2017 року № 291 за яким у зв'язку із проведенням оптимізації робочих органів Фонду /додаток № 1 про скорочення в Покровському відділенні управління посади головний спеціаліст сектору страхових виплат а.с. 28-34/ з метою всебічного розгляду, об'єктивної оцінки особистих і професійних якостей, досвіду роботи та досягнень у праці працівників управління виконавчої дирекції Фонду для проведення співбесід з працівниками створено відповідну комісію /а.с. 27/.

12 грудня 2017 року відбулось засідання комісії із скорочення працівників Покровського відділення за результатами якого прийнято рішення поінформувати ОСОБА_2, яка займає посаду головного спеціаліста сектору страхових виплат відділу страхових виплат Покровського відділення УВДФССУ про розірвання трудового договору за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників /витяг з протоколу № 1 від 12 грудня 2017 року а.с. 11/.

За відомостями профспілкової організації, відбулось засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області /надалі Профспілковий комітет/ 23 грудня 2017 року за наслідками якого дано згоду на звільнення працівників управління (за списком) за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з наданням гарантій на компенсацій, передбачених чинним законодавством, на іншому засіданні Профспілкового комітету від 25 грудня 2017 року дано згоду вже на звільнення ОСОБА_2 головного спеціаліста сектору страхових виплат Покровського відділення управління за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. В подальшому 28 вересня 2018 року проведено ще одне засідання Профспілкового комітету вже за участі ОСОБА_2 за наслідками якого втретє дано згоду на звільнення ОСОБА_2 за п. 1 ст. 40 КЗпП України /витяг № 35 а.с. 48-49, витяг № 36 а.с. 51 та витяг № 5 а.с. 193-196/.

Листом Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області від 27 грудня 2017 року № 01-07/18-1650 ОСОБА_2 повідомлено про те, що відсутні вакансії в Управлінні виконавчої дирекції фонду в Донецькій області які могли би бути запропоновані працівнику /а.с. 35/.

Згідно наказу № 1197-к від 20 грудня 2017 року звільнено ОСОБА_2, головного спеціаліста сектору страхових виплат відділу страхових виплат Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з 29 грудня 2017 року, за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників /копія наказу а.с. 44/.

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_2 звільнено з займаної посади 29 грудня 2017 року наказ № 1197-к від 20 грудня 2017 року /а.с. 21/.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зробив висновок про те, що при звільнення працівника ОСОБА_2 роботодавцем дотримано всіх вимог законодавства та права працівника не були порушені.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції всесторонньо і повно з'ясував обставини у справі та дотримався норм матеріального права.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За положеннями частин 1, 3 статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до роз'яснень, викладених у абзаці 1 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (з наступними змінами та доповненнями), розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Статтею 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Встановлені судом обставини, дають підстави для висновку про те, що підтверджений факт скорочення чисельності та штату працівників Фонду. Також жодним чином не спростована інформація щодо скорочення штату працівників яка міститься в належних та допустимих доказах, зокрема штатних розписах та відповідних постановах Фонду, які є вирішальними для розгляду даного спору.

За обставинами встановленими у справі позивач отримувала Попередження від 27 жовтня 2017 року, про що свідчить її власноручний підпис та остання в судовому засіданні фактично не заперечувала таких обставин. Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що вказане попередження не можна вважати таким, що відповідає приписам статті 49-2 КЗпП України, оскільки вказана норма закону не містить будь-яких вимог щодо форми документу, в якому особа попереджається (повідомляється) про зміни в організації виробництва.

Також, при звільненні відповідачем були дотримані вимоги статті 42 КЗпП України та встановлено що позивач не мала переважного права щодо залишення на роботі, оскільки інші працівники з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці мали переважне право залишення на роботі, оскільки ОСОБА_2 мала стаж роботи на даному підприємстві лише 1 рік 1 місяць та відсутні інші обставини які мають правове значення та не були враховані роботодавцем, який для вирішення зазначеного питання створив відповідну комісію та проводив співбесіди з кожним працівником.

Разом з тим, відповідно до частини 8 статті 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Таким чином, закон допускає можливість розгляду питання про надання згоди на звільнення працівника за пунктом 1 статті 40 КЗпП України після винесення наказу про звільнення. Та встановлені обставини щодо розгляду питання про згоду профспілкової організації в трьох засіданнях на кожному з яких Профспілковий комітет давав таку згоду. Наведені обставини не вказують на порушення прав ОСОБА_2 та не являються підставою для скасування рішення суду.

При звільненні позивача відповідачем також виконані вимоги частини 2 статті 40 КЗпП України, в якій міститься вимога щодо переведення працівника за його згодою на іншу роботу, оскільки підтверджено що на час звільнення у роботодавця були відсутні відповідні вакансії.

В той же час, обставини про які сторони наводили пояснення щодо відмови позивача ОСОБА_2 від подальшого працевлаштування після звільнення та щодо реалізації її переважного права на працевлаштування в іншому Мирноградському міському відділенні не мають правового значення у даному спорі, оскільки не входять до предмету доказування в даній справі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відповідач дотримався процедури, передбаченої законом при звільненні позивача за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, порушень законодавства при звільненні позивача не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано, у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, дійшов до вірного висновку.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2018 року.

Судді: