У Х В А Л А

Справа №06.115/796/387/2018 Головуючий у 1-й інстанції: Колесник О.М.

Унікальний № 753/22676/17 Доповідач - Пікуль А.А.

10 вересня 2018 року. м. Київ

Апеляційний суд міста Києва. Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Пікуль А.А. зі складу колегії суддів: суддя-доповідач Пікуль А.А., судді Гаращенко Д.Р., Невідома Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Апеляційного суду м. Києві від 19 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2018 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики

3 вересня 2018 року ОСОБА_2 подала до апеляційного суду заяву про роз'яснення ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2018 року, оскільки, на її думку, ухвала є необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_2 про роз'яснення судового рішення слід залишити без розгляду з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 тричі подавала аналогічні апеляційні скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.49-55, 103-107, 154-160).

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2018 року, від 4 липня 2018 року та від 19 липня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 травня 2018 року повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу. Апеляційний суд виходив з того, що оскаржуваним рішенням суд не вирішував питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_2

Крім того, ОСОБА_2 двічі зверталась до суду із заявами про роз'яснення ухвал Апеляційного суду м. Києва від 4 липня 2018 року та від 19 липня 2018 року, за результатом розгляду яких апеляційним судом постановлено ухвали від 20 липня 2018 року та від 30 липня 2018 року про відмову в задоволенні заяв про роз'яснення судового рішення з огляду на їх безпідставність (а.с.208, 213, 216, 218).

Також, 3 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду із заявою про виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2018 року, за результатом розгляду якої апеляційним судом постановлено ухвалу від 23 серпня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про виправлення описок в судовому рішенні (а.с.220-222, 225-226).

3 вересня 2018 року ОСОБА_2 втретє подала до суду заяву про роз'яснення ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2018 року.

В даному конкретному випадку, ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_2 щодо оскарження в апеляційному порядку рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 травня 2018 року, а також дії, вчинені ОСОБА_2 в апеляційному суді щодо ухвал, постановлених з процесуальних питань, направлені на затягування часу перебування справи у апеляційному суді і, як наслідок, на затримку виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 8 травня 2018 року.

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на наведені обставини справи, подання ОСОБА_2 втретє заяви про роз'яснення судового рішення від 3 вересня 2018 року слід визнати зловживання процесуальними правами.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_2 про роз'яснення судового рішення від 3 вересня 2018 року підлягає залишенню без розгляду.

Зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству може бути підставою для застосування судом заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Керуючись ст.43, 44, 260, ч.2 ст.381 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Апеляційного суду м. Києві від 19 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без розгляду.

Попередити ОСОБА_2, що зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству може бути підставою для застосування судом заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя А.А. Пікуль