Справа №2-882/10 12.09.2018
Провадження №22-ц/784/1458/18
Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач суду апеляційної інстанції ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м.Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участі представника Заводського ВДВС м.Миколаєва ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2018 року, постановлену об 11 год. 00 хв. під головуванням судді Біцюка А.В. в приміщенні суду в м.Миколаєві, повний текст якої складено 12 червня 2018 року, за скаргою публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (далі ПАТ «Енергобанк» або ОСОБА_5) на бездіяльність заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Заводський ВДВС м.Миколаєва) ОСОБА_7, визнання його дій незаконними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зазначеною скаргою, яку обґрунтовував наступним.

На примусовому виконанні Заводського ВДВС м.Миколаєва перебувало виконавче провадження №23358127 з виконання виконавчого листа №2-882/10, виданого Заводським районним судом м.Миколаєва 14 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 31 655,92 грн.

17 листопада 2017 року заступником начальника Заводського ВДВС м.Миколаєва ОСОБА_7 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення.

Посилаючись на те, що протягом здійснення виконавчого провадження заступник начальника Заводського ВДВС м.Миколаєва ОСОБА_7 вчасно не вчинив всіх необхідних виконавчих дій, що призвело до винесення вказаної постанови, ОСОБА_5 просив визнати його дії щодо повернення виконавчого документа незаконними, скасувати постанову від 17.11.2017 року та визнати бездіяльність ОСОБА_7 незаконною.

Заперечуючи проти задоволення скарги, субєкт оскарження зазначав, що в межах виконавчого провадження здійснено весь необхідний перелік виконавчих дій, необхідних для ефективного виконання судового рішення, а тому скарга Банку є необґрунтованою.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 07 червня 2018 року у задоволенні скарги Банку відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що обставини, на які посилався ОСОБА_5 у своїй скарзі, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Державний виконавець діяв в рамках Закону України «Про виконавче провадження» та провів усі необхідні дії, спрямовані на своєчасне, обєктивне та неупереджене виконання рішення суду.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та винести постанову про задоволення його скарги у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги Банком зазначено, що державним виконавцем несвоєчасно та не в повній мірі здійснювалися виконавчі дії, що призвело до невиконання рішення суду. Суд першої інстанції зазначеного не врахував, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункт 2 частини 1 статті 37).

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої статті, виконавець складає акт.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Стаття 18 вказаного Закону передбачає, що виконавець зобовязаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Серед іншого державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21 вересня 2010 року з ОСОБА_8 на користь АБ «Енергобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 30 888,16 грн. та судові витрати у сумі 767,76 грн.

14 грудня 2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_8 вищезазначених сум.

20 грудня 2010 року ОСОБА_5 звернувся до Заводського ВДВС м.Миколаєва з заявою про відкриття виконавчого провадження.

21 грудня 2010 року державний виконавець Гуменюк В.Л. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №23358127.

З 2010 р. по 2017 р. виконавче провадження перебувало на виконанні декількох державних виконавців.

Заступник начальника Заводського ВДВС м.Миколаєва ОСОБА_7 приступив до його виконання з 01 червня 2017 року. Ним було здійснено запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області з метою встановлення місця проживання боржника, до ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_3», ПАТ «Укрсиббанк», регіональне відділення АТ «ОТП ОСОБА_5» в м.Миколаєві щодо наявності у боржника рахунків, до Пенсійного фонду України з приводу отримання боржником пенсії та останнього місця роботи (інформація відсутня), до Державної фіскальної служби про перебування на обліку боржника як підприємця та джерела отримання доходів (інформація відсутня), до ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо наявності у боржника у власності земельних ділянок (земельна ділянка відсутня), до бази даних «Автомобіль» про наявність у боржника автомототранспорту (транспорту не виявлено), до державних реєстрів щодо наявності у боржника нерухомого майна (відомості відсутні), накладено арешт на рахунки боржника у ПАТ КБ «Приватбанк» (на рахунках відсутні кошти), здійснено вихід за місцем проживання боржника з метою опису та арешту майна (майна, належного боржнику, не виявлено).

17 листопада 2017 року державним виконавцем Морозинським О.А. складено акт про те, що проведеними виконавчими діями встановлено відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, та винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення.

Встановивши зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ПАТ «Енергобанк».

З досліджених судом доказів не вбачається наявності бездіяльності державного виконавця Морозинського О.А. у період знаходження у нього на виконанні виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_8 на користь заявника заборгованості за кредитним договором.

Державним виконавцем здійснено всі необхідні дії щодо встановлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, а тому не має підстав вважати, що винесена ним постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Тривала відсутність виконавчих дій у виконавчому провадженні, на яку посилається як на підставу скарги ОСОБА_5, мала місце, виходячи зі змісту скарги, під час перебування виконавчого провадження на виконанні інших державних виконавців, в той час як у даній скарзі оскаржується бездіяльність саме державного виконавця Морозинського О.А., який розпочав здійснення виконавчого провадження з 01 червня 2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки вона прийнята з дотриманням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

ОСОБА_9

Повний текст постанови складено 12 вересня 2018 року.