Справа № 635/6203/18
Провадження № 6/635/309/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року

смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

секретар - Антонян М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, боржник: ОСОБА_1, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_2», про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

учасники справи:

заявник: Міськрайонний відділ державної виконавчої

служби по Харківському району та місту

Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

представник заявника: головний державний виконавець Щегульна Г.О.,

стягувач: Публічне акціонерне товариство

«Перший Український ОСОБА_2»,

боржник (відповідач): ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування заяви зазначено, що на примусовому виконанні Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 1236, вчиненого 19.06.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на земельну ділянку, площею 0,1318га, кадастровий номер :00:002:0272, яка знаходиться за адресою: смт. Високий, вул. Ветеранів Праці, б. 32, Харківського району Харківської області, та придбана ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 10.04.2008 за реєстровим № 757, зареєстрованим в державному реєстрі правочинів за № 2825876.

Виконавчий напис вчинений про звернення стягнення на зазначене вище майно у сумі заборгованості у розмірі 43583,65 доларів США, а також витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису, у розмірі 2100,00грн.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 757 від 10 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_5 є власником вищевказаної земельної ділянки, однак дану земельну ділянку не було перереєстровано, та відповідно наявної інформації Державного земельного кадастру власником ділянки значиться її попередній власник ОСОБА_6, але фактично дана земельна ділянка належить боржнику ОСОБА_1

Згідно ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця..

Дослідивши матеріали справи та зясувавши таким чином обставини справи, суд приходить до наступного.

Порядок звернення стягнення на майно боржника визначений Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

За правилом ст. 48 Закону стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на рахунках у банках та інших фінансових установах.

Виходячи зі змісту даної норми права, звернення стягнення на обєкти нерухомого майна, право власності на яке боржником не зареєстровано в установленому законом порядку, застосовується судом у випадку встановлення факту відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Крім цього, подання державного виконавця про звернення стягнення на майно, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, розглядається негайно, а з огляду на положення ст. ст. 12, 81 ЦПК України саме на державного виконавця покладено обовязок доказування факту відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, з матеріалів, направлених до суду вбачається, що на виконанні перебуває виконавче провадження, де боржником є ОСОБА_1

В порядку проведення виконавчих дій державним виконавцем винесено постанову від 29.02.2016 про відкриття виконавчого провадження, отримано Інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, дослідивши всі надані до суду докази, суд зазначає, що із поданих суду матеріалів не вбачається, що державним виконавцем вживалися всі заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо встановлення факту відсутності у боржника по виконавчому провадженню достатніх коштів чи рухомого майна для належного проведення виконавчих дій. Суд звертає увагу і на те, що Інформація з Державного земельного кадастру датована 22.03.2018, а інші дані станом на теперішній час не представлені.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису № 1236, вчиненого 19.06.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4П.) інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 3 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису № 1236, вчиненого 19.06.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4П.) по інших виконавчих документах строк пред'явлення їх до виконання встановлюється з наступного дня після їх видачі, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення постанови про відкриття провадження № 50300175 від 29.02.2016) державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що строк предявлення до виконання виконавчого напису № 1236, вчиненого 19.06.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, - 20.06.2010 року.

Також, за вимогами ч. 10 ст. 440 ЦПК України державний виконавець повинен звертатись до з суду поданням, а не з заявою, що не було здійснено державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Всі ці досліджені судом обставини свідчать про невідповідність заяви державного виконавця вимогам чинного законодавства, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви як необґрунтованої та безпідставної.

Керуючись ст. ст. 353, 356, 440 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, боржник: ОСОБА_1, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_2», про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Токарєва