АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Херсон

справа: 661/2724/18

провадження: 22-ц/791/1288/18

Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя доповідач)

суддів: Бездрабко В.О.,

ОСОБА_1,

секретар Кутузова А.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2,

стягувач - ОСОБА_3,

заінтересована особа - державний виконавець Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 липня 2018 року у складі судді Червоненка Д.В., повний текст ухвали складено 23 липня 2018 року,

в с т а н о в и в:

06 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4, стягувач - ОСОБА_3, в якій просила поновити строк на подання скарги; визнати неправомірними дії державного виконавця, повязані з передачею на реалізацію майна ОСОБА_2, що перебуває у спільній сумісній власності, а саме однокімнатної квартири, площею 34,6кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частки; визнати неправомірними дії державного виконавця по визначенню вартості майна відповідно до Звіту про оцінку описаного та арештованого майна ОСОБА_2, складеного 11.04.2018 року субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_5; визнати протиправним Звіт про оцінку описаного та арештованого майна ОСОБА_2, 1/2 однокімнатної квартири, площею 34,6кв.м., за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська), 29 кв.14 складеного 11.04.2018 року субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_5; заборонити державному виконавцю передавати на реалізацію майно ОСОБА_2, а саме: 1/2 однокімнатної квартири, площею 34,6кв.м., за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Затишна (Піонерська), 29 кв.14 за ціною, визначеною згідно Звіту про незалежну оцінку майна, складеного 11.04.2018 року субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_5

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що 06 серпня 2016 року державним виконавцем ВДВС Новокаховського МУЮ Херсонської області Бахур Т.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51940813 про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 10430 доларів США, що еквівалентно 233808,26 грн. в рівних частках. Зі своєї заробітної плати ОСОБА_2 відраховує на користь стягувача встановлену законодавством частину доходу. Однак випадково, з сайту прилюдних торгів, їй стало відомо про продаж 1/2 частки належної їй на праві спільної сумісної власності квартири, що знаходиться у м. Нова Каховка, вул. Піонерська, 29/14 за стартовою ціною 93370.80грн. (дата проведення аукціону 21.06.2018). Жодного рішення державного виконавця щодо здійснення стягнення за рахунок майна (житла) боржника вона не отримувала. Лише 27 червня 2018 року вона отримала Звіт оцінки вартості майна, на підставі якого проводиться продаж частини квартири, згідно якого вартість 1/2 частини належної їй квартири становить 109848.00грн.

Вважає дії державного виконавця по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку належного їй житлового приміщення складеного субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_5 від 11.04.2018 неправомірними, оскільки оцінювачем не дотримано положень п.50 «Національного стандарту №1. Загальні засади оцінки майна і майнових прав» щодо ознайомлення оцінювача з обєктом оцінки. Згідно висновку про вартість майна оцінка здійснювалася без виходу на обєкт на підставі документації, отриманої від замовника та вивчення ринкових даних в рамках порівняльного підходу. Не проведення субєктом оцінювання повного огляду (обстеження) обєкта оцінки, включаючи і внутрішні приміщення, значно вплинуло на визначення ринкової вартості майна. В порушення вимог ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» державним виконавцем, як замовником оцінки майна боржника, не забезпечений доступ субєкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, у тому числі не повідомлено боржника про бажання оцінювача оглянути обєкт оцінки.

Крім того, державний виконавець передаючи на реалізацію 1/2 частину квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, в порушення вимог ст. 443 ЦПК України не вирішено питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, та в порушення вимог ст. 371 ЦК України, звернуто стягнення на частку майна, що є у спільній сумісній власності, без вирішення питання про виділ частки боржника із спільного майна в натурі.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 липня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалу мотивовано тим, що 13 березня 2018 року ОСОБА_7 Верховного Суду своєю постановою у справі № 914/881/17 зробила висновок про застосування норм права стосовно звітів про оцінку майна, відповідно до якого за змістом статей 12, 33 Закону про оцінку майна звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним. На підставі чого вимоги боржника про оскарження звітів про оцінку майна в судовому порядку задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, оскільки скаржником не подавався позов про визнання недійсним звіту оцінки, а подано скаргу на дії державного виконавця, щодо застосування цього звіту під час реалізації майна боржника з порушенням норм чинного законодавства, яке регулює порядок здійснення виконавчих дій. Крім того, скаржник просив визнати неправомірними дії державного виконавця, повязані з передачею на реалізацію майна ОСОБА_2, що перебуває у спільній сумісній власності. Зазначивши, що реалізація зазначеного майна проводилась неправомірно, також з підстав того, що в натурі 1/2 квартири не була виділена.

У відзиві на апеляційну скаргу Новокаховський міський ВДВС ГТУЮ у Херсонській області, зазначив, що судове рішення винесено законно та з дотриманням норм чинного законодавства. Дії щодо визначення вартості майна боржника вчинені державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Частка боржника у майні (квартирі), що є у спільній сумісній власності встановлена на підставі Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також зазначив, що всі документи виконавчою службою направлялися боржниці рекомендованим листом за адресою її проживання та місця реєстрації, отже ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про опис та арешт належного їй майна, відповідно до якого проведено експертну оцінку та передано майно на реалізацію, а отже підстави для поновлення строку, встановленого ст. 449 ЦПК України, на подання скарги на дії державного виконавця відсутні. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у скарзі. Просила ухвалу скасувати, прийняти нове рішення про задоволення скарги.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник Новокаховського міського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_4, зазначила, що на її думку ухвала суду є законною та обґрунтованою, дії щодо оцінки майна боржника та передачі його на реалізацію вчинені державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Просила апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши додержання судом вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. ст. 383, 384 ЦПК України, ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги боржника про оскарження звітів про оцінку майна в судовому порядку задоволенню не підлягають, оскільки за змістом статей 12, 33 Закону про оцінку майна звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним. При цьому суд послався на висновок про застосування норм права стосовно звітів про оцінку майна, висловлений ОСОБА_7 Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17.

Однак з вказаним висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Посилаючись на постанову ОСОБА_7 Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17, щодо застосування ст.ст.12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», як на підставу у відмові у задоволені скарги, суд першої інстанції не звернув уваги, що вказаний висновок щодо застосування вказаних норм права зроблений у справі за позовом про визнання звіту про оцінку майна недійсним.

Проте, ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, зокрема щодо оцінки належного їй майна, посилаючись на недотримання державним виконавцем положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та застосування для визначення ринкової вартості належного їй майна Звіту про оцінку майна, який не відповідає положенням п.50 «Національного стандарту №1.Загальні засади оцінки майна і майнових прав». Крім того, ОСОБА_2 просила визнати неправомірними дії державного виконавця щодо передачі на реалізацію, належного їй майна без виділення в натурі, на виконання вимог ст. 371 ЦК України, належної їй частки з майна, що перебуває у спільній сумісній власності.

Відмовляючи з підстав того, що правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів, суд першої інстанції не зясував всіх обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, судом не зясовано, чи дотримано державним виконавцем при звернені стягнення на частку майна, що перебуває у спільній сумісній власності, вимог ст.371 ЦК України щодо виділу в натурі належної боржнику частки для звернення стягнення на неї. Передача на реалізацію майна боржника, що є у спільній сумісній власності, без вирішення питання про виділ цієї частки в натурі, у порядку встановленому ст. 366 ЦК України, є передчасною, оскільки може привести до порушень прав інших співвласників.

Також судом не зясовано, чи дотримано державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження» щодо визначення вартості майна боржника, зокрема, чи повідомлені сторони виконавчого провадження у визначені законом строки про результати оцінки майна (у матеріалах справи таких відомості не містяться), а також чи відповідає звіт про оцінку майна, на підставі якого державним виконавцем визначена вартість майна боржника, вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Судом не перевірені доводи заявника про те, що в рахунок погашення заборгованості з її заробітної плати здійснюються відрахування на користь стягувача.

Відмовляючи у задоволені скарги суд не зясував коли саме ОСОБА_2 дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, чи пропущений нею строк, встановлений ч.1 ст. 449 ЦПК України, з яких саме причин та не вирішив питання, яке порушувала заявниці, про поновлення пропущеного строку.

За таких обставин, згідно ст. 379 ЦПК України, ухвала суду, як така, що постановлена з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, які призвели до постановлення помилкової ухвали, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Новокаховського міського суд Херсонської області від 19 липня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2018 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

ОСОБА_1