Справа № 703/2285/18
2-з/703/16/18
УХВАЛА

25 вересня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду знаходиться справа за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, а саме авансу за майбутню купівлю квартири АДРЕСА_1. Розмір авансу поміж нею та відповідачем був обумовлений в розмірі 150000 Російських рублів, що становить 60000 гривень, які нею були передані відповідачу. При цьому, продаж ОСОБА_2 квартири мав бути здійснений після оформлення останньою відповідних документів на право власності на вищевказану квартиру. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 15 вересня 2018 року за №137878238, право власності на квартиру набуто ОСОБА_2 лише 26 червня 2017 року. Крім цього, 13 серпня 2018 року минув пятирічний строк заборони відчуження відповідачем квартири АДРЕСА_2, який встановлений ч. 2 ст. 47 ЦК України у взаємозвязку із п. 5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за №296/5 від 22 лютого 2012 року. З огляду на це, ОСОБА_2, починаючи з 14 серпня 2018 року має право продати вищевказану квартиру. Оскільки, запропонована сума доплати для купівлі вищевказаної квартири є завищена, а вона сплатити таку не має можливості та в разі продажу відповідачем квартири вона матиме складності у реалізації рішення суду про стягнення з неї сплаченого авансу в сумі 150000 Російських рублів, що становить 60000 гривень звернулася до суду із заявою в якій просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України учасники справи не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно із ч. ч. 1-5 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, повязаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

Отже, метою застосування заходів зустрічного забезпечення позову є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а фактично містить позицію позивача щодо відсутності необхідності застосування зустрічного забезпечення, що не звільняє його від обовязку зазначити в заяві про забезпечення позову конкретну пропозицію,захід зустрічного забезпечення, який може бути застосований судом.

Крім того, в заяві про забезпечення позову належним чином не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову у вигляді арешту вказаного майна, не зазначена та не підтверджена належними доказами вартість нерухомого майна, а саме квартири, та чи співмірна така ціні позову, так само, як і не встановлено обставин, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Відповідно ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153, 260 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий: Опалинська О.П.