___________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/520/6561/18
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі,

призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження

без проведення судового засідання та виклику сторін

23.11.2018 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 та просить рішенням суду стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 8500 гривень, щомісяця, починаючи від дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

За результатом автоматизованого розподілу цивільної справи між суддями Київського районного суду м. Одеси справі присвоєно єдиний унікальний номер 520/16975/18, головуючим визначено суддю Літвінову І.А.

На цій стадії провадження суддею не встановлено підстав для самовідводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.

Предметно, субєктно та інстанційно справа відноситься до юрисдикції Київського районного суду м. Одеси.

Одержаною на запит суду довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області підтверджено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України: КЕ 989604, виданий 30.03.1998 р. Малиновським РВ УМВС України в Одеській області) значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (нині вул. Івана і ОСОБА_4)АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт громадянина України: КМ 789926, виданий 30.07.2012 р. Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області) значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Адреса проживання позивача територіально відноситься до Київського району м. Одеси. Справа підсудна Київському районному суду м. Одеси на підставі ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Однак при ознайомленні з позовною заявою встановлені певні недоліки.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 176 ЦПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. Утім, позивач взагалі ніякого розрахунку не надає.

Крім того, згідно з частиною пятою статті 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 8500 гривень, при цьому докази матеріального становища відповідача та його спроможності сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі - відсутні.

Частиною третьою статті 177 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про витребування доказів;

Також, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 176 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. За правилами пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, утім, ціна позову в позовній заяві ОСОБА_1 не зазначена;

Позивачу ОСОБА_1 необхідно зазначити ціну позову, враховуючи, що з визначеної ціни позову розраховується судовий збір за ставками позовної заяви майнового характеру. Сума судового збору, в разі задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача.

Звертається особлива увага позивача й на вимоги, встановлені статтею 95 ЦПК України щодо доказів, які подаються до суду.

Відповідно до положень вказаної процесуальної норми письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказані положення Цивільного процесуального кодексу України узгоджуються з порядком засвідчення копій документів, визначеним пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Діючими з грудня 2017 року процесуальними нормами, а саме частинами другою, четвертою, восьмою статті 83 ЦПК України встановлено, - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Положеннями частини першої статті 78 ЦПК України суд обмежений у праві брати до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «ОСОБА_5 Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» ).

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обовязкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка справи до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самого позивача та забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, в порядку спрощеного позовного провадження, наслідком чого є економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, повязаних із безпосереднім розглядом справи.

Вищезазначені недоліки є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Однак, вони не є такими, що не можуть бути усунені в строк вчинення процесуальних дій учасниками справи.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя зазначає, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ратифікація Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обовязок неухильного додержання зобовязань за цим міжнародно-правовим документом, що вимагає від нашої держави необхідності організувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити реальне гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створити рівні умови доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя, згідно зі стандартами Суду, розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Отже, з метою уникнення надмірного формалізму при тлумаченні правових норм, дотримання принципу верховенства права, забезпечення реального гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створення рівних умов доступу до правосуддя, що передбачає здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права, суд приймає рішення про відкриття провадження у цивільній справі № 520/16975/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

За правилами частини першої статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України справи, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя, не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що справа у спорі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення аліментів не відноситься до категорії справ, які за ч. 1 та ч. 4 ст. 274 ЦПК України не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, ціна позову в цивільній справи не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суддя доходить висновку про доцільність розгляду цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін з особливостями, визначеними статтями 278, 279 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 11, 187, 274, 278, 279, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відкрити провадження у цивільній справі № 520/16975/18.

Розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Зобовязати позивача надати докази усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали шляхом виконання вимог частини пятої статті 95 ЦПК України, статей 175-177 ЦПК України щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви та письмових доказів - до 24 грудня 2018 року.

Зобовязати позивача у строк до 24 грудня 2018 року надати суду докази спроможності позивача сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі 8500 грн. щомісячно.

Попередити позивача, що згідно з п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не подання витребуваних судом доказів без поважних причин є підставою для залишення позову без розгляду.

Розяснити учасникам справи, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, якими є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК).

Цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача (ст. 9 ЦПК).

Розяснити учасникам справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Положеннями статей 178-181 ЦПК України врегульовано підстави, час, черговість та вимоги щодо подання заяв по суті, зокрема відзиву (ст. 178 ЦПК), відповіді на відзив (ст. 179 ЦПК), заперечення (ст. 180 ЦПК) та пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ст. 181 ЦПК).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вказаних вимог, повертає її заявнику без розгляду.

Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд.

Вимоги щодо подання письмових доказів містяться у статтях 83, 95 ЦПК України.

Роз'яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв'язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст.ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У разі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За правилами абзацу 2 частини восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Учасники судового процесу зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження).

Учасники судового процесу повинні добросовісно виконувати процесуальні обов'язки, що встановлені чинним ЦПК України та/або покладені на них судом, не зловживати правами та запобігати створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства з метою недопущення застосування до них судом заходів процесуального примусу, що визначені в статтях 143-148 ЦПК України.

Встановити відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову - пятнадцять днів із дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі; заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (за наявністю) протягом пяти днів з дня вручення ухвали; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (у разі необхідності) - протягом пятнадцяти днів із дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Зобовязати відповідача одночасно із надісланням (наданням) до суду відзиву - надіслати (надати) позивачукопії відзиву та доданих до нього документів, а докази такого направлення надати суду.

Розяснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розяснити відповідачу, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити:найменування (імя) позивача і номер справи;повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності;у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується;заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються:докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розяснити відповідачу його право протягом пяти днів із дня вручення цієї ухвали подати до суду заперечення (при наявності) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Розяснити відповідачу його право протягом пятнадцяти днів із дня вручення цієї ухвали подати до суду клопотання (у разі необхідності) про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Встановити позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив відповідача (в разі його одержання) пять днів з дня одержання позивачем відзиву відповідача на позов; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - не пізніше пяти днів з дня отримання відзиву.

Встановити відповідачу строк для подання до суду заперечень на відповідь позивача (в разі їх одержання) пять днів з дня одержання відповідачем відповіді позивача на відзив.

Встановити строк вчинення процесуальних дій учасниками справи - з 23 листопада 2018 року по 24 грудня 2018 року.

При наявності процесуальних умов, розгляд цивільної справи № 520/16975/18 по суті в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами почати 25 грудня 2018 року без проведення судового засідання без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Розяснити сторонам, що позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

ОСОБА_2 можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

До початку розгляду справи по суті сторони можуть звернутися до суду із заявою про застосування процедури врегулювання спору за участю судді у порядку, встановленому статтями 201-205 ЦПК України.

Розяснити сторонам, що проведення врегулювання спору за участю судді здійснюється у формі спільних та (або) закритих нарад. Під час проведення спільних нарад суддя зокрема здійснює дії, спрямовані на мирне врегулювання сторонами спору. Суддя може запропонувати сторонам можливий шлях мирного врегулювання спору. Під час закритих нарад суддя має право звертати увагу сторони на судову практику в аналогічних спорах, пропонувати стороні та (або) її представнику можливі шляхи мирного врегулювання спору.

Заява про врегулювання спору за участю судді повинна відповідати вимогам, встановленим ст. 183 та ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Ухвалу про відкриття провадження у справі надіслати учасникам справи протягом двох днів з дня її складення.

Відповідачу одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі - надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Розяснити сторонам, що позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

ОСОБА_2 можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала надсилається до Єдиного державного реєстру судових рішень в день її складання.

З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Суддя Літвінова І. А.