РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа без самостійних вимог Рівненський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання шлюбу недійсним, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 третя особа без самостійних вимог Рівненський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання шлюбу недійсним. Просить визнати недійсним шлюб укладений 04.04.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Свої вимоги обгрунтовує тим, що 04 квітня 2013 року між її батьком, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 328. 25 березня 2015 року ОСОБА_5 помер. Відповідно до ст. 40 Сімейного кодексу України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Вважає, що шлюб, укладений між її батьком та ОСОБА_3, є недійним з наступних підстав. Вперше шлюб між ними було зареєстровано 27.08.2010 року. 20 жовтня 2010 року її батько отримав свідоцтва про право на спадщину спадкове майно, яке складалося із земельної ділянки, площею 0,0254 та., та незавершеного будівництвом житлового будинку, які розташовані по вул. Басівкутська, 3 в. м. Рівне. Пізніше батькові стало відомо, що відповідачка зареєструвалася за адресою Рівне, вул. Басівкутська, 3, хоча згоди на її реєстрацію він не надавав. Це стало однією з причин звернення ОСОБА_5 до Рівненського міського суду із позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Рівненського міського суду від 22 жовтня 2012 року за позовом батька до ОСОБА_3 вказаний шлюб було розірвано. Судом під час розгляду встановлено, що з дня укладення шлюбу ОСОБА_5 не проживав з ОСОБА_3 однією сімєю, у них не було спільних дітей та не здобуто жодного обєкта спільної сумісної власності. Шлюб, який зареєстровано 04 квітня 2013 року, укладений без вільної згоди її батька, оскільки на той момент він страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, двічі лікувався стаціонарно та перебував на «Д» обліку у лікаря нарколога Рівненського обласного центру психічного здоровя населення. У день реєстрації шлюбу батько також перебував у стані алкогольного спяніння, внаслідок чого не усвідомлював сповна значення своїх дій. Крім того, ОСОБА_3 здійснювала психологічний тиск на батька, погрожувала, що відправить в психіатричну лікарню. Також, шлюб між її батьком та ОСОБА_3 було укладено без наміру створення сімї, оскільки метою ОСОБА_3 було отримати частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться в м. Рівне по вул. Басівкутській, 3. Цю обставину підтверджує те, що 20 січня 2014 року батьком було складено заповіт відповідно до якого 1/3 ідеальну частку в праві власності на житловий будинок з надвірним будівлями та земельну ділянку, розташовані у м. Рівне, по вул. Басівкутська, 3 він заповів ОСОБА_3, проте 04 березня 2014 року за зверненням до нотаріуса заповіт було скасовано 20 січня 2014 року. Вважає, що шлюб, зареєстрований 04 квітня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, кладений без вільної згоди останнього. Крім того, він є фіктивним, оскільки укладався без наміру створення сімї. Внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_3 претендує на спадщину після смерті її батька за законом як спадкоємець першої черги, відповідно, - порушує її право на часку у спадщині, встановлену законом. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позов в межах доводів позовної заяви та просила задовольнити. Додатково пояснила, що після розлучення батько жив з нею. Після повторної реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 і по день смерті ніколи не говорив їй що уклав офіційний шлюб. 22.11.2012р. батько потрапив до лікарні з важким ступенем обмороження на руках, втратив пальці. З 14.02.2013р. батько постійно пив. Просила врахувати висновок експерта з якого слідує, що батько не був присутнім при реєстрації шлюбу, оскільки експерт встановив, що на актовому запису про реєстрацію шлюбу не його підпис. Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що після розлучення з ОСОБА_5 останній часто до неї приходив. В цей період він почав вживати спиртне. У грудні 2012р. ОСОБА_5 потрапив в лікарню, де вона його провідувала та доглядала. Діти також приходили до нього в лікарню. З лікарні ОСОБА_5 забирала вона. Коли потепліло, то переїхали проживати на ІНФОРМАЦІЯ_1, де за спільні кошти разом поступово робили ремонт, купували меблі, проживали на 2 поверсі будинку. Показала, що у 2013 році разом з ОСОБА_5 ходили в ЗАГС, де ОСОБА_5 власноручно заповнював заяву про шлюб та поставив свій підпис, та 04.04.2013р. були присутніми обоє при реєстрації шлюбу. Заперечила, що укладала шлюб без наміру на створення сім"ї, оскільки проживали разом. За адресою по вул.Басівкутській, 3 в м.Рівне реєструвалася зі згоди ОСОБА_5 Представник третьої особи без самостійних вимог Рівненський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_6 суду пояснила, що особам, які мають намір укласти шлюб надається для заповнення анкета на якій вони проставляють власноручно підписи, такі заяви зберігаються у відділі. Шлюб може бути зареєстровано при присутності лише осіб, які мають намір його укласти може бути без дружків. Якщо особи, які мають намір укласти шлюб у нетверезому стані, то до реєстрації шлюбу вони не допускаються. За клопотанням позивачки ОСОБА_1 у справі були допитані свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11М (а.с.54). Ухвалою суду від 25.10.2017р. у справі була призначена судова почеркознавча ескпертиза у зв"язку з чим в період з 25.20.2017р. по 18.04.2018р. провадження у справі зупинялося. За клопотанням відповідачки ОСОБА_3 були допитані свідки: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 (а.с.61), та допитаний експерт ОСОБА_16 щодо проведеної ним експертизи. Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3, 04.04.2013 року уклали шлюб, який було зареєстровано відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 327. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Дровецька». Зі свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 помер 25.03.2015 року, про що 26.03.2015р. складено відповідний актовий запис № 528, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції. Також судом встановлено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_1, згідно актового запису № 2650, зареєстрованого відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Відтак, позивачка є спадкоємицею першої черги та на думку суду мала право на звернення до суду з даним позовом. Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка та житловий будинок по вул. Басівкутській, 3 в м.Рівне, як спадкове майно після смерті матері згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Дубровицької районної ДНК ОСОБА_17, зареєстрованого в реєстрі за № 1885 на житловий будинок та за № 1887 на земельну ділянку. За повідомленням КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоровя населення» Рівненської обласної ради за вих. № 2927 від 23.10.2015р., ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра Центру не перебував, а перебував на «Д» обліку у лікаря-нарколога Центру з 2010 по 2015 рік з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. В період з 24.03. по 08.04.2011р. перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному стаціонарному відділенні ЦПЗ. Допитані в судовому засіданні свідки з боку позивачки суду показали: Свідок ОСОБА_7 суду показала, що ОСОБА_5 їй ніколи нічого не говорив, що він у шлюбі з ОСОБА_3 Їй відомо, що діти доглядали батька у лікарні. У 2015 році ОСОБА_5 жив на вул. Басівкутській в м.Рівне. Також їй відомо, що у 2010 р. ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, часто мав неохайний вигляд, не слідкував за собою. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18, яка приходиться дочкою ОСОБА_5, суду показала, що 25.03.2015р. її батько помер, якого ховали вона та сестра. Коли батько помер, то ніякої дружини біля нього не було. Після його смерті від ОСОБА_3 їй стало відомо, що вони були у зареєстрованому шлюбі, хоча їй з сестрою було відомо, що батько не мав наміру повторно одружуватися. Батько зловживав спиртними напоями, як наслідок відморозив руки та потрапив до лікарні, втратив пальці на правій руці. Вона та сестра доглядали його у лікарні. Після лікарні ОСОБА_3 забрала батька до себе. Пізніше батько повернувся проживати на ІНФОРМАЦІЯ_2, де відремонтував одну кімнату на 2 поверсі в якій проживав. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не вели спільного господарства, хоча їй відомо, що ОСОБА_3 обробляла город біля хати, а продукти забирала собі. Їй відомо, що в будинку жили квартиранти, зокрема ОСОБА_12. Батько хотів щоб на її чоловіка оформили на нього опікунство десь приблизно в лютому 2015 року. Під час додатково допиту суду показала, що з 2012 року батько почав дуже деградувати як особистість, відчувалося неусвідомлення, порушення мислення,часто бував у запоях. Був період коли він лікувався в наркодиспансері. Ключі від будинку завжди носив з собою, переховав документи . Свідок ОСОБА_19, який приходиться чоловіком ОСОБА_18, суду показав, що на початку 2015 року тесть звертався до нього з приводу оформлення документів на його опікунство у зв"язку з чим вони ходили в поліклініку № 3 щоб пройти комісію, тесть подавав заяву у соцзахист з проханням призначити йому опікуна, як інваліду, він при цьому не був присутній. Про укладений шлюбу в 2013 році ОСОБА_5 йому нічого не говорив. Під час повторного допиту показав, що з 2010р. бачив зміни у поведінці тестя. ОСОБА_10, суду показала, що вона була першою дружиною ОСОБА_5. Всі роки він зловживав спиртним. У 1984 р. ОСОБА_5 одружився вдруге, а в 2010р. ОСОБА_3 затягнула його в ЗАГС. Також їй відомо, що будинок по вул.Басівкутській, 3 в м.Рівне будував ОСОБА_5 ОСОБА_3 купив квартиру. Вважає, що ОСОБА_3 була йому дружиною лише на папері. Їй відомо, що ОСОБА_5 3-4 місяці лікувався в лікарні з якої його забрала в однокімнатну квартиру ОСОБА_3 після чого вони помирилися та вдруге одружилися. В будинку по вул.Басівкутській , 3 в м.Рівне ремонт робився за виручені від продажу земельної ділянки біля будинку. ОСОБА_3 працювала на городі біля будинку, проте весь урожай забирала собі. Свідок ОСОБА_11 суду показала, що ОСОБА_1 її кума, тому вона часто бувала у неї вдома на святах, де іноді бував і батько ОСОБА_20. Хоча ОСОБА_5 знав її і часто бачив у ОСОБА_1, проте не впізнавав. Пам"ятає такий факт десь на Різдво у 2015р. 25.03.2015р. ОСОБА_5 помер. Під час додаткового допиту показала, що в 2012р., коли вона була у відпустці по догляду за дитиною бачила ОСОБА_5, який мав неохайний вигляд мав не бритий в стані алкогольного сп"яніння . Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13, який приходився товаришем ОСОБА_21 суду показав, що старий будинок по вул. Басівкутській, 3 в м.Рівне Юрій купував з другою дружиною. Ні першу дружину ні дочок від першого шлюбу він в цьому будинку не бачив. Йому відомо, що після розлучення з другою дружиною ОСОБА_16, ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_3, яка жила з ним в цьому будинку. Робила ремонт за свої кошти. Він бував в будинку неодноразово. Не чув від нього нарікань, що ОСОБА_3 примусила його одружитися з нею. Три роки до смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали в будинку по вул. Басівкутській, 3 в м.Рівне. Свідок ОСОБА_22 суду показав, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2008 року по даний час. В будинку жили і інші люди. ОСОБА_5 був його товаришем. ОСОБА_3 знає як дружину ОСОБА_5 Знає, що вони разом будували будинок. Чи жив ОСОБА_5 в 2012 р. в будинку не памятає. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду показала, що знайома з ОСОБА_3 з 1997р., у 2010р. була свідком на її весіллі. Їй відомо, що ОСОБА_3 уклада шлюб з ОСОБА_5 вдруге, але вона не була присутньою на весіллі. Вважає, що вони одружилися адже кохали один одного. Показала, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали в будинку в Басовому Куті в м.Рівне, де робили ремонт, жили на 2 поверсі, а на третьому поверсі проживав чоловік на ім"я ОСОБА_22. Людмила доглядала ОСОБА_5 після того як він обморозив собі пальці рук. Свідок ОСОБА_15 суду показала, що на замовлення ОСОБА_3 робила ремонт в будинку по вул.Басівкутській, 3 в м.Рівне, де проживали ОСОБА_3 ї її чоловік. З питань придбання матеріалів на ремонт та оплату роботи зверталася до ОСОБА_3. Ремонт робила приблизно в 2014-2015 роках. З оглянутого судом висновку експерта № 6/79 від 03.03.2018р. МВС України Львівського НДЕКЦ ОСОБА_16 вбачається, що : 1. Чотири досліджувані підписи від імені ОСОБА_5 в заяві про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 28.02.2013 - виконані ОСОБА_5 Два досліджувані підписи від імені ОСОБА_5 в актовому записі про шлюб № 328 від 04.04.2013 - виконані не ОСОБА_5, а іншою особою. 2. Чотири досліджувані підписи від імені ОСОБА_5 в заяві про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 28.02.2013 виконані під впливом «збиваючих» факторів природного характеру, які є нормою письмово-рухової навички ОСОБА_5 ОСОБА_5 при виконанні 4-х вищевказаних підписів у порівнянні з представленими зразками, перебував у звичному для себе стані. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 висновок підтримав , підтвердив, що він є категоричним. Вказав, що при проведенні експертизи не враховував, що у ОСОБА_5 були відсутні пальці на правій руці при подачі заяви про реєстрацію шлюбу та при реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 40 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. Відповідно до ст. 23 СК кожна особа, яка досягла шлюбного віку, має право на шлюб. Ніхто не може змусити особу у примусовому порядку реалізовувати свої права. Статтею 24 СК визначено, що шлюб укладається шляхом вільної згоди і ґрунтується на вільній згоди жінки та чоловіка. Звичайно першими об'єктивними обставинами, що свідчать про вільну згоду жінки та чоловіка укласти шлюб, є: особиста явка до органу РАЦСу з метою написання спільної заяви про намір укласти шлюб та зареєструвати його та особисте подання даної заяви (ст. 28 СК); обов'язкова присутність нареченого та нареченої в момент реєстрації їхнього шлюбу (ст. 34 СК). Об'єктивним фактам, що свідчить про відсутність вільної згоди, може також бути і факт недієздатності особи при укладенні шлюбу, коли особа у судовому порядку визнана недієздатною. Проте коментована стаття апелює лише до вираження волі шляхом надання згоди укласти шлюб в момент реєстрації шлюбу. За наявності вищенаведених об'єктивних факторів, жінка або чоловік можуть відмовитися брати шлюб у момент його укладення та реєстрації в органах РАЦСу і це буде достатнім доказом відсутності вільної згоди укласти шлюб з боку чоловіка або жінки. Варто зазначити, що вільна згода жінки та чоловіка як факт, що супроводжує укладення дійсного шлюбу, має ґрунтуватися: по-перше, на обізнаності осіб, що беруть шлюб, про права та обов'язки як майбутнього подружжя (ст. 29 СК); по-друге, на взаємній обізнаності осіб, які подали заяву про реєстрацію шлюбу про стан здоров'я (ст. 30 СК). Вільна згода жінки та чоловіка виражається у відношенню до шлюбу, а це означає, що жінка та чоловік має, перед наданням згоди щодо шлюбу, бути обізнаною(ним) із усіма обставинами, що можуть перешкодити шлюбу, наприклад, певний стан здоров'я нареченої або нареченого. Відповідно до ст. 48 СК України, шлюб, зареєстрований у відсутності нареченої і (або) нареченого, вважається неукладеним. Запис про такий шлюб у державному органі реєстрації актів цивільного стану анулюється за рішенням суду за заявою заінтересованої особи, а також за заявою прокурора. Отже, предметом предявленого до суду позову було визнання шлюбу недійсним, підставами визнання шлюбу недійсним визначено - перебування чоловіка у стані алкогольного спяніння під час реєстрації шлюбу, відсутність наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя. Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 спільно подавали заяву про державну реєстрацію шлюбу. Зазначена заява містить розяснення про права та обовязки майбутнього подружжя. Зокрема, зазначено, що з умовами і порядком державної реєстрації шлюбу, а також з обов'язком повідомити один одного про стан здоров'я ознайомлені.Права й обов'язки як майбутніх подружжя і батьків роз'яснено. Про відповідальність за утаювання обставин, що перешкоджають державній реєстрації шлюбу, або повідомлення завідомо неправдивих відомостей органу державної реєстрації актів цивільного стану попереджені. Від направлення на медичне обстеження відмовилися. Заява скріплена підписами ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Зокрема, вчинення підпису саме ОСОБА_5 підтверджено висновком експерта. Доказів того, що ОСОБА_5 був у стані алкогольного спяніння при вчиненні державної реєстрації шлюбу судом не здобуто. Не встановлено судом доказів щодо доводів позивачки про відсутність наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя по оспорюваному актовому запису від 04.04.2013р. метою якого було отримання спадщини, оскільки ґрунтується на припущеннях позивачки. При цьому судом враховується категоричне заперечення ОСОБА_3 щодо фіктивності шлюбу. Окрім того, доводи позивача та її представника щодо реєстрації шлюбу з особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння під час розпису та відсутність такої особи у цей же час в цьому ж місці є взаємовиключаючими, а реєстрації шлюбу без нареченого за своїм змістом породжує інший юридичний факт ніж той який дає право на визнання шлюбу недійсним. Враховуючи вищевикладене, суд не приймає як доказ висновок експерта, викладений у п. 1 « Два досліджувані підписи від імені ОСОБА_5 в актовому записі про шлюб № 328 від 04.04.2013 - виконані не ОСОБА_5, а іншою особою» у даній справі суд до уваги не бере, з тих підстав, що він не повязаний ні з предметом даного позову, ні з підставою звернення до суду, а відтак оцінка даного факту порушує принцип диспозитивності. Проте, встановлення зазначеного факту у даному провадженні дає право на захист порушеного права в порядку ст. 48 СК України у звязку з можливим недотриманням положень ст. 34 СК України. З показань свідків вбачається, що жоден з них не був присутнім на реєстрації оспорюваного шлюбу, який мав місце 04.04.2013р. вбачається, що ОСОБА_3, не будучи дружиною ОСОБА_5 доглядала його в лікарні, після виписки з якої забрала до себе. Свідки позивача вказували на те, що ОСОБА_5 з 2010р. зловживав спиртним, проте судом не встановлено юридичних наслідків зловживання спиртним - визнання недієздатним або обмежено дієздатним. Відтак, виходячи з предмету позову, суд їх оцінює критично та до уваги не приймає, оскільки вони лише характеризують ОСОБА_5М як особу. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд _

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_3 третя особа без самостійних вимог Рівненський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання шлюбу недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає:33000 м.Рівне, вул. Тургенєва, 22, НОМЕР_1, виданий 13.03.2006 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області .

Відповідач: ОСОБА_3, проживає: 33000 м.Рівне, вул. Басівкутська, 3, паспорт серії СР 338956, виданий 23.02.1998р. Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області.

Повний текст рішення виготовлений 10.09.2018 р.

Суддя: О.В.Панас