Провадження № 2/520/6217/18
Київський районний суд м. Одеси
У складі головуючого судді Калашнікової О.І.
при секретарі Шеховцевої О.В.за участю представників ОСОБА_1 і ОСОБА_2
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
Київської районної адміністрації Одеської міської ради , треті особи ОСОБА_4, Служба у справах дітей Одеської міської ради до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, призначення опіки, стягнення аліментів,
Київська рай адміністрація як орган опіки та піклування звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 і малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. В судовому засіданні представник Київської рай адміністрації підтримала позов і просила призначити опікуном над малолітніми їх бабусю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнути з відповідача на користь опікуна аліменти на утримання дітей.
Представник Служби у справах дітей позов рай адміністрації підтримала.
Третя особа - ОСОБА_4 просила позов рай адміністрації задовольнити.
Відповідач до суду не з'явився, про час слухання справи сповіщався судом за місцем реєстрації.
Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив, що
Подружжя ОСОБА_5 і ОСОБА_8 мають двох дітей: дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 - актовий запис про народження №1500, вчинений 20.10.2004 року відділом РАЦС Київського управління юстиції м.Одеси і сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис про народження №288, вчинений 11.01.2013 року відділом ДРАЦС у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Сім'я проживала в квартирі АДРЕСА_1 разом матір'ю ОСОБА_8
Після смерті ОСОБА_8 діти залишились проживати з бабусею ОСОБА_4, яка самотужки доглядає, утримує і виховує дітей, тому як батько самоусунувся від виховання дітей, не цікавиться їх долею, жодного з обов'язків батьків не виконує. На засіданні ради опіки та піклування Київської рай адміністрація 17.09.2018 року розглянуте питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 і сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. До суду надано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що відповідач ще за життя дружини зловживав алкоголем, не бажав лікуватися від алкогольної залежності, не переймався питаннями утримання сім'ї, вихованням дітей, а після смерті дружини з 2013 року інколи навідувався додому, завжди в стані алкогольного сп'яніння, після чергової сварки з фізичним насильством ОСОБА_4 звернулась до поліції і ОСОБА_5 було притягнуто до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. З 2014 року ОСОБА_5 жодного разу не відвідував дітей, не надавав будь-якої допомоги на їх утримання. При підготовці розгляду питання про позбавлення батьківських прав на засіданні органу опіки та піклування працівники Служби у справах дітей з'ясували, що за місцем реєстрації відповідач відсутній останні роки, що його фактичне місце мешкання невідоме.
На підтвердження позову позивачева сторона посилається на такі докази: довідку з місця проживання дітей, свідоцтва про народження дітей, свідоцтво про смерть ОСОБА_8, довідку зі школи, де навчається ОСОБА_6 і довідку з дитячого садочку, який відвідує ОСОБА_7 про те, що дітей виховує бабуся, проект висновку Служби у справах дітей Одеської міскради та сам висновок Київської рай адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей, медичні документи щодо стану здоров»я дітей, медичні документи щодо стану здоров'я ОСОБА_4, акт обстеження житлово-комунальних умов ОСОБА_4, довідки про розмір доходів ОСОБА_4, згоду неповнолітньої ОСОБА_6, 2004 року народженні на встановлення опіки над нею з боку бабусі ОСОБА_4
Дослідивши надані докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних правових підстав:
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов'язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Одним із способів захисту інтересів неповнолітньої дитини є позбавлення батьківських прав того з батьків, хто неналежно виконує свої батьківські обов'язки. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З аналізу змісту норми закону (п.2 ч.1 ст.164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України.
Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" надав такі роз»яснення: позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 цієї ж постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
В ході судового розгляду справи отримані достовірні відомості, які свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дочки ОСОБА_6 і неповнолітнього сина ОСОБА_7, оскільки протягом тривалого часу він не проявляв відносно дітей належної турботи та уваги, не приймав участі у їх вихованні та утриманні, не піклувались про стан здоров'я та розвитку, хоча зобов'язаний це робити.
Право позивача звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав передбачено ст.165 СК України.
Відповідно до положень Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та обов'язки (ст. 55 ЦК). На суд покладається обов'язок призначати опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування: - над фізичною особою у разі визнання її недієздатною (ч. 1 ст. 60 ЦК) (опікун); - над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування (ч. 3 ст. 60 ЦК) (опікун), над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування (ч. 4 ст. 60 ЦК) (піклувальник).
Встановлення піклування над неповнолітньою особою відбувається як за згодою піклувальника так і за згодою неповнолітньої особи, наявність якої у даному випадку встановлено судом. Така згода необхідна для ефективного виконання функцій, які покладені на піклувальника.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є рідною бабусею неповнолітньої ОСОБА_6 і малолітнього ОСОБА_7, що діти проживають з бабусею з дня народження, що бабуся за станом здоров'я не має протипоказань щодо призначення її опікуном, з правами і обов'язками опікуна ОСОБА_4 ознайомлена.
Ч.2 ст.166 СК України визначає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З огляду на викладене позов органу опіки та піклування в частині стягнення аліментів на утримання дітей на користь опікуна підлягає задоволенню.
У відповідності до вимог ст..141 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,8 грн.
Керуючись ст.ст.259, 263-265,268 ЦПК України, суд
Позов Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування задовольнити.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України позбавити батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Встановити опіку над неповнолітнім ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 і неповнолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 над неповнолітніми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН невідомий, зареєстрований АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частині доходів ОСОБА_5 до досягнення повноліття ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, надалі - у розмірі 1/4 частини доходів ОСОБА_5 до досягнення повноліття ОСОБА_7 - до ІНФОРМАЦІЯ_12 року , але не менше 50% встановленого законом мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 03.10.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 704,8 грн.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, наданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.