ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/382/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року (суддя Продан Б.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

В липні 2018 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

25 лютого 2009 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 червня 2015 року на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 450 грн. щомісячно.

На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини.

У зв'язку з цим, позивач просила суд змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 червня 2015 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 972 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Посилається на те, що у відповідача є нерухоме майно, він забезпечений житлом, працює різноробочим на будівництві та має стабільний заробіток.

Вона перебуває у безоплатній відпустці по догляду за дитиною до 6 років, не забезпечена житлом, змушена проживати в квартирі батьків.

Апелянт зазначає, що відповідач нічим не підтвердив факт утримання матері, яка має 2 групу інвалідності. Мама отримує пенсію та має у власності ? трикімнатної квартири.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

25 лютого 2009 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 6).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 червня 2015 року на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 450 грн. щомісячно (а. с. 7).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів (а. с. 33).

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 972 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що відповідач має змогу сплачувати зазначену суму аліментів, крім того на утриманні має маму з інвалідністю.

З таким висновком апеляційний суд погоджується.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, згідно частини 2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, відповідно до положень ст. 183 СК України визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років у розмірі з 1 липня - 1944 грн.

Вищевказані норми закону суд першої інстанції врахував при вирішенні даного спору, і встановленим обставинам дав належну правову оцінку.

Доводи апелянта, що відповідач проживає з мамою, яка має у власності ? частину трикімнатної квартири, не може бути підставою для скасування рішення суду та не знаходить свого підтвердження, оскільки ОСОБА_4 не надала жодних доказів вищевказаному.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відсутність у позивача доходів та її проживання з близькими родичами (батьки), з огляду на положення ст. 182 СК України, не може бути самостійною підставою для збільшення розміру аліментів. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Колегія суддів вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами наявність у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти у заявленому нею у позові та апеляційній скарзі розмірі.

Ураховуючи вищевикладене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують, про незаконність судових рішень не свідчать, а зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2018 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О.Янчук

О.І. Ярмолюк