Справа №: 398/2916/18
провадження №: 2/398/2196/18
"23" листопада 2018 р.
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді - Нероди Л.М.,
за участі секретаря - Борозни Л.М.,
розглянувши цивільну справу №398/2916/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 року.
Позов обґрунтовує тим, що відповідач є батьком її дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 року, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. На даний час дочка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, відповідач створив нову сім'ю, від виховання та утримання їхньої спільної дочки самоусунувся, з дитиною не спілкується, її життям та здоров'ям не цікавиться. Жодних перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків вона, позивач, не чинить. На думку позивача, така поведінка відповідача свідчить про відсутність у останнього наміру та бажання виховувати їхню спільну дочку та виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до неї.
Зазначені обставини сталі підставою для звернення позивача до суду.
Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з'явились. Від позивача та представника третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому представник служби у справах дітей Олександрійської міської ради у своїй заяві зазначає, що проти вимог позивача не заперечує.
Судові повістки, про виклик відповідача в судові засідання, які було направлено на адресу вказану в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1, повернулись на адресу суду з відміткою про невручення. Разом з тим, згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Кіровоградській області від 23.08.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 14.08.2007 року.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Сімейного та Цивільного кодексів України.
Дослідивши зібрані по справі докази, проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_3 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 року, батьками останньої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Згідно виписки з протоколу №5 зборів батьківського комітету середньої групи дошкільного навчального закладу №16 від 29.09.2017 року, колективом батьківського комітету підтримано бажання ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав батька її дитини ОСОБА_2, оскільки останній участі у вихованні дитини не приймає, за два роки перебування ОСОБА_3 в дитячому садочку батька жодного разу вихователі не бачили, дитина його практично не пам'ятає.
Відповідно до витягу з протоколу проведення позачергової педагогічної ради №2 санаторного дошкільного навчального закладу (ясел-садка)№16 м.Олександрії від 21.09.2017 року на порядку денному було ухвалено надати згоду на прийняття рішення щодо позбавлення батька ОСОБА_2 батьківських прав відносно вихованки середньої групи СДНЗ №16 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3, проведеного на підставі заяви матері останньої ОСОБА_1, квартира АДРЕСА_1, де проживають ОСОБА_1 її дочка ОСОБА_3 та тітка ОСОБА_4, є орендованою, проте, умови для дитини створені задовільні, є ігровий куточок, іграшки, необхідний одяг. Стосунки в сім'ї доброзичливі, спокійні, турботливі, тактовні.
Як свідчить довідка голови квартального комітету №27 від 08.10.2017 року ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.
Як вбачається з педагогічної характеристики ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, даної вихователем ДНЗ №16 ОСОБА_5, батько з дитиною не спілкується, участі у її вихованні не приймає. Матір приділяє дитині належну увагу.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 15.03.2018 року комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. При цьому в висновку зазначено, що підставою для позбавлення батьківських прав є те, що ОСОБА_2 не виконує батьківські обов'язки по відношенню до ОСОБА_3, а саме, не цікавиться її життям та здоров'ям, не спілкується з нею, не допомагає матеріально, аліменти не сплачує.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дочки, не забезпечує її матеріально, не спілкується з неї, тобто фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків.
Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї малолітньої дочки, фактично переклавши цей обов'язок на позивача та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст. 150 СК України.
Наведенні докази свідчать про необхідність захисту прав та інтересів дитини, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав.
Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення з іншої сторони стягуються понесені і документально підтверджені витрати.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 26.11.2018 року.
СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА