Провадження № 22-ц/772/1947/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 рокуСправа № 127/18360/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) - ОСОБА_3,

відповідач - ТОВ «Кредекс Фінанс»,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали позовної заяви за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 9 серпня 2018 року, постановлену у складі судді Бойко В. М., в м. Вінниця, дата повного складання тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и в:

В липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про зняття арешту з майна, у якому ставив вимогу зняти арешт та заборону відчуження з усього належного йому майна, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24 липня 2014 року по виконавчому провадженню № 23037452, винесеному головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_5

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 9 серпня 2018 року дану цивільну справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва ( м. Київ вул. Дегтярівська 31-А).

Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що згідно відповіді департаменту адміністративних послуг ВМР, наданої на запит суду, відсутня інформація про місце реєстрації відповідача ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 (яку в позові вказав позивач), адреса місця знаходження іншого відповідача: м. Київ вул. І. Сікорського 8, оф.1. Отже, ні один із відповідачів не знаходиться в м. Вінниці, а тому, суд першої інстанції, виходячи із положень статті 27 ЦПК України, дійшов до висновку, що справа не підсудна Вінницькому міському суду та має бути розглянута за правилами територіальної юрисдикції Шевченківським районним судом м. Києва.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати зазначене судове рішення та передати справу для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що звертаючись до суду з позовом він керувався положеннями ч.1 ст. 27, ч. ч. 15, 16 ст. 28 ЦПК України. Зазначаючи адресу ОСОБА_4, використав інформацію про місце реєстрації, яка зазначена у паспорті. Вказує, що суд не врахував його виключне право як позивача на вибір між кількома судами, яким згідно зі ст. 28 ЦПК України підсудна справа.

Від інших учасників справи відзивів на апеляційну скаргу, впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надійшло.

Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з п. 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Тому справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції.

Підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням позивача (стаття 27 ЦПК України) це загальне правило визначення підсудності спору. З цього правила існує ряд виключень: підсудність справ за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України), виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України)

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 просив суд скасувати /зняти/ арешт та заборону відчуження з усього належного йому майна, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24 липня 2014 року по виконавчому провадженню № 23037452, винесеному головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_5

В силу положень частини 2 статті 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Тому для визначення підсудності справи про зняття арешту з майна слід встановити місцезнаходження цього майна. Матеріали справи не містять інформації щодо цієї обставини.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред'явленні позову норм інших видів територіальної підсудності. Суд, першої інстанції, визначаючись з питанням підсудності справи, на зазначене уваги не звернув, застосувавши загальне правило підсудності.

За таких обставин апеляційний суд в силу частини 4 статті 367 ЦУПК України , вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги, оскільки встановлене неправильне застосування норм процесуального права, які регулюють питання підсудності спору, призвели до постановлення помилкової ухвали (п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України) та є обовязковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, - п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 9 серпня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню не підлягає.

Головуюча підпис ОСОБА_2

Судді: підпис ОСОБА_6

підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом

головуючий суддя: Т. М. Шемета

Повний текст постанови виготовлено 27 вересня 2018 року.