Справа № 467/666/17
УХВАЛА

Іменем України

"25" вересня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого- судді Висоцької Г.А., за участю секретаря Радєвої Н.В., позивача ОСОБА_1, вивчивши у підготовчому засіданні в залі суду із застосуванням звукозаписувальної техніки, заяву про відвід судді по цивільній справі № 467/666/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з 23.06. 2018 року знаходиться цивільна справа за № 467/666/17 за позовом ОСОБА_1 до Арбузинської райдержадміністрації в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не передання йому земельної ділянки за договором оренди від 01.06.2006 року.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 18.06.2018 року ухвала судді Братського районного суду Миколаївської області від 08.05.2018 року скасована, позовна заява та додані до неї матеріали направлено до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.06.2018 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження по справі відкрито та призначено до слухання у підготовчому засіданні на 26.07.2018 року.

В підготовчому засіданні позивачем подано письмове клопотання про уточнення позовних вимог, а саме крім першої вимоги, просить визнати незаконною, протиправною дію посадових осіб Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області щодо не передання земельної ділянки за кадастровим номером :032:000:0341 в користування ОСОБА_1, яка є базовою в фермерському господарстві «ОСОБА_1П.», як передбачено ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» та розпорядженням голови Арбузинської райдержадміністрації Миколаївської області № 662 від 13.12.2005 року дії що порушили його права, як громадянина щодо права власності на землю, на підприємницьку діяльність, на працю, соціальний захист, достатній життєвий рівень позивача та його сімї, гарантовані ст.ст. 14, 742, 43, 46, 48 Конституції України.

Ухвалою суду від 26.07.2018 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви, оскільки така заява не може розглядатися відповідно до правил цивільно-процесуального законодавства, тому є підстави для відмови у відкритті провадження щодо нової вимоги.

На зазначену ухвалу суду від 26.07.2018 року позивачем було подано апеляційну скаргу 06.08.2018 року. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 05.09.2018 року скаргу було задоволено, ухвала суду скасована, а справа передана для продовження розгляду до того ж суду.

25.09.2018 року до початку розгляду справи до канцелярії Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області позивачем подано заяву про відвід судді Висоцькій Г.А. у даній цивільній справі з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 37 ЦПК України з посиланням на наступні обставини:

1. 26.07.2018 року суддею Висоцькою Г.А., постановлено неправосудне рішення (ухвала), яке в подальшому скасовано апеляційною інстанцією, тим самим суддею порушено суддівську присягу, через що вона не може здійснювати правосуддя не тільки по цій справі, а і взагалі.

2. Крім того позивач посилається на порушення головуючим строків розгляду справи, так за три місяці, що справа перебуває у судді в провадженні відбулося тільки одне судове засідання, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і судової практики ЕСПЛ.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не зявився, заяв від учасників процесу не надійшло.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним відвід головуючому по справі, зазначив, що взагалі не довіряє судді Висоцькій Г.А.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України передбачений обмежений строк розгляду зазначених заяв, тобто питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Положеннями ч. 8 ст. 40 ЦПК України регламентовано, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З урахуванням викладених обставин, розгляд заяви позивача про відвід судді Висоцькій Г.А. відбувається у даному судовому засіданні в приміщенні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області без повідомлення інших учасників справи.

Враховуючи заяву позивача щодо відводу головуючому по справі, суд, приходить до наступного, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. ОСОБА_2 прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Так, суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи, а також має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість дійти висновку, що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об'єктивної неупередженості і рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі (наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо. Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Крім того, в частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

А також, слід зауважити, що учасник справи має належним чином реалізовувати надані йому процесуальні права та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, а поведінка останнього не має бути як обраний стороною спосіб тиску на суд з метою отримання бажаного для себе рішення.

Зважаючи на ту обставину, що не можливо провести підготовче засідання в межах строку, передбаченого положеннями ст. ст. 189, 196 ЦПК України і згідно до положень ч. 5 ст. 128 ЦПК України у звязку із неявкою представників відповідача та третьої особи 26.07.2018 року, виходом судді Висоцької Г.А. у планову відпустку з 06.08.2018 року по 17.09.2018 року, відповідно великим навантаженням, оскільки судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, які мають цивільну спеціалізацію з лютого 2018 року є слідчими суддями, вважаю, що причини порушення процесуальних строків є об, вважаю, що причини порушення процесуальних строків є обєктивними.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд визнає заявлений відвід судді Висоцькій Г.А. необґрунтованим.

Згідно положень ч 3 ст. 40 та п 7 ч 2 ст. 252 ЦПК України, вважаю за необхідне зупинити провадження по справі для вирішення питання про відвід, суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.36 ,40, 252-253, 259 - 261 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 ОСОБА_1 про відвід судді Висоцькій Г.А. у цивільній справі № 467/666/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною - визнати необгрунтованими.

Зупинити провадження по цивільній справі № 467/666/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною та передати справу на автоматизований розподіл для визначенні судді, який вирішить питання про відвід, у відповідності до вимог ч. 3 ст.40 ЦПК України.

ОСОБА_3 позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про відвід судді Висоцькій Г.А. від 25.09.2018 року за вх. № 10769 передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ч. 1 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою http://court.gov.ua/sud1407/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Висоцька Г.А.