Справа №: 398/2908/18
провадження №: 2/398/2190/18
"25" вересня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком №173, розташованим по вул. Центральній в с. Войнівка, Олександрійського району Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони є власниками зазначеного будинку. ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_1 та братом ОСОБА_2, з 2013 року без поважних причин не проживає в зазначеному будинку.
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив на позов не подав та позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених в позові. Додатково пояснила, що просить суд визнати її сина ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, так як він тривалий час відсутній за місцем проживання. Даний будинок належав її чоловіку, батькові відповідача. В 2009 році її чоловік помер, після його смерті спадщину прийняли вона та її дочка ОСОБА_2 Син не подавав заяви про прийняття спадщини. До смерті батька він років десять не проживав, а потім на якийсь час зявився, жив в м. Олександрії, інколи приїздив. У 2012 чи 2013 році поїхав на заробітки на Західну Україну, пізніше начебто поїхав до Польщі. З того часу жодного разу додому не приїздив, навіть не телефонував, речі його в будинку відсутні.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених в позові. Пояснила, що відповідач є її рідним братом. Всією сімєю вони проживали в даному будинку. Він закінчив технікум, відслужив армію, коли повернувся з армії декілька років жив з батьками. Потім знайшов собі дівчину, спочатку вони разом жили в м. Олександрії, а потім поїхали на заробітки до Росії. Десять років про нього ніхто нічого не знав, де він, і що з ним. Потім він повернувся додому. В 2009 році він проживав в м. Олександрії, інколи приїздив додому. В 2013 році зібрав речі і поїхав на заробітки десь на Західну Україну, звідки декілька разів телефонував, востаннє повідомив, що їде до Польщі і повертатись не збирається. Користуватися будинком йому ніхто не перешкоджав. Він добровільно зібрав речі і поїхав.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона сусідка позивачів. Давно там проживає. Добре знає відповідача. Він жив з позивачами, а приблизно з 2005 року поїхав на заробітки і роками не зявлявся додому. Після смерті батька відповідача у 2009 році вона відповідача не бачила.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона сусідка позивачів. Відповідача знає, так як він проживав по-сусідству разом з батьками. Поїхав на заробітки до Волинської області. Починаючи з 2013 року жодного разу в селі не бачила.
Заслухавши вступне слово позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Позивачі є співвласниками будинку №173, розташованого по вул. Центральній в с. Войнівка, Олександрійського району Кіровоградської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 2011 року (а. с. 9).
В зазначеному будинку, крім позивачів, зареєстровані ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а. с. 10). Згідно з довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області відповідач зареєстрований за зазначеною адресою з 09 січня 2013 року (а. с. 16).
Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16.
Відповідно до акту обстеження місця проживання, складеного комісією сільської ради в присутності свідків 16 липня 2018 року встановлено, що відповідач не проживає в будинку з 2013 року (а. с. 11).
Згідно з довідкою Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 22 серпня 2018 року вих. №28 відповідач зареєстрований у зазначеному будинку, але на даний час не проживає та його місце проживання невідоме (а. с. 17).
Допитані судом свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні також підтвердили факт не проживання відповідача у зазначеному будинку з 2013 року.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власниками житлового приміщення та відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування житлом будинком №173, розташованим по вул. Центральній в с. Войнівка, Олександрійського району Кіровоградської області.
На відшкодуванні судових витрат позивачі не наполягали.
На підставі ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Войнівка, вул. Центральна, буд. 173) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Войнівка, вул. Верхня, буд. 4, адреса фактичного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Войнівка, вул. Центральна, буд. 173) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житлом будинком №173, розташованим по вул. Центральній в с. Войнівка Олександрійського району Кіровоградської області.
Судові витрати залишити по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 28 вересня 2018 року.
Суддя О.В. Авраменко