АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/615/18 Справа № 188/449/17 Головуючий у 1 й інстанції - Місюра К. В. Доповідач - Свистунова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Єлізаренко І.А., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання правочину в зв'язку з продажем товару з істотними недоліками, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої продажем такого товару, -

В С Т А Н О В И Л А:

В порядку пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання правочину в зв'язку з продажем товару з істотними недоліками, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої продажем такого товару.

Позовна заява мотивована тим, що 28 жовтня 2016 року ОСОБА_3 було придбано мобільний телефон моделі «Blackview A8 Gold» в магазині торгової групи «Технікс» по вул. Соборна в смт Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 Згідно товарного чеку гарантія на даний товар становить шість місяців. 17 січня 2017 року телефон виключився без стороннього на нього впливу, виключався під час користування ним, надавав інформацію про повноту зарядження батареї чи навпаки про її відсутність, що повторювалось протягом наступних кількох днів, про що позивачка повідомила магазин, продавець якого 21 січня 2017 року забрала телефон, перевіривши цілісність пломб та зовнішній вигляд корпусу телефону. В подальшому, позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням відремонтувати телефон або повернути сплачені за нього кошти, між тим відповідач відмовився ремонтувати телефон або повертати кошти, пояснивши це не гарантійним випадком.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд: розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону моделі «Blackview A8 Gold», укладений 28 жовтня 2016 року між нею та відповідачем у зв'язку із виявленням протягом встановлення гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини продавця; стягнути з відповідача на її користь, сплачену за товар грошову суму в розмірі 2 200, 00 грн.; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 2 000, 00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500, 00 грн.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу, укладений 28 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та приватним підприємцем ОСОБА_2

Стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, понесені нею на придбання мобільного телефону модель «Blackview A8Gold» в розмірі 2 200,00 грн.

Стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі приватний підприємець ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також скаржник зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 28 жовтня 2016 року ОСОБА_3 було придбано мобільний телефон моделі «Blackview A8 Gold» в магазині торгової групи «Технікс» по вул. Соборна в смт Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області за 2 200,00 грн., що підтверджується відповідним товарним чеком (а.с.6).

21 січня 2017 року позивачкою було повернуто до магазину мобільний телефон у зв'язку з виявленими недоліками, а саме: самостійно включався та виключався, надавав недостовірну інформацію щодо зарядження батареї, отримавши чек про прийняття на ремонт товару в межах гарантійного строку (а.с.6).

Отримавши на гарантійне обслуговування мобільний телефон в магазині, продавцем було його оглянуто на предмет присутності пломб та наявність зовнішніх пошкоджень, будь-якого документа про виявлення останніх недоліків продавцем складено не було, претензій до повернутого позивачкою телефону щодо наявності недоліків пред'явлено не було.

16 лютого 2017 року після неодноразових звернень позивачки із заявами про виконання гарантійного ремонту мобільного телефону та проведення експертизи на предмет виявлення причин, з яких мобільний телефон припинив працювати в нормальному режимі, відповідач листом повідомив позивачку про те, що оскільки мобільний телефон має деформацію корпусу в гарантійному обслуговуванні відмовлено (а.с.4-6).

Як підтвердили сторони в судовому засіданні суду першої інстанції, починаючи з моменту передачі телефону відповідачу і на день розгляду справи мобільний телефон весь час перебував у відповідача, будь-якої пропозиції щодо заміни телефону на інший позивачці не надходило.

Задовольняючи частково позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та стягуючи витрати, понесені на придбання товару, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було вчинено жодної дії щодо з'ясування причин повернення телефону позивачкою та направлення товару на експертизу, не було запропоновано позивачці заміни товару належної якості на період проведення експертизи, що взагалі позбавило позивачки правом користування товаром, на який вона розраховувала, купуючи спірний телефон.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з частинами 1-4 статті 6 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров'я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами. Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції.

Згідно статті 673 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, а у разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Статтею 678 наведеного Кодексу встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, які пов'язані із непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявились неодноразово чи з'явились знову після усунення) покупець має право за своїм вибором відмовитись від товару і вимагати повернення сплаченої за товар суми або вимагати заміни товару.

За змістом статті 708 ЦК України та статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про захист прав споживачів" за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов'язаний провести експертизу продукції.

Таким чином, саме на споживача покладається обов'язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Пунктом 12 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права, оскільки судом не досліджено та не надано належної оцінки наявним у справі доказам, а саме акту оцінки технічного стану спірного товару, колегією суддів не приймаються до уваги.

Колегія суддів звертає увагу, у вказаному акті зазначено, що з метою виявлення остаточних причин заявлених несправностей рекомендовано діагностику плати та її компонентів (а.с.32).

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було направлено спірний товар на експертизу з дотриманням вимог Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506.

Крім того, колегія вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди саме внаслідок продажу товару неналежної якості.

Згідно з частиною 2 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідачем в апеляційній скарзі не наведено підстав, яким чином зазначені ним порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи по суті.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. 147, п.3 розділом XII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.А. Єлізаренко

О.В. Лаченкова