1Справа № 335/8990/18 2-о/335/140/2018
РІШЕННЯ
08 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Макарова В.О., за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П., заявника ОСОБА_1, представника заявника адвоката ОСОБА_2, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Запорізька міська рада про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження, просила встановити факт того, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 07.08.2010 року, є останнє місце її проживання, а саме квартира АДРЕСА_1, а також факт того, що того, що вона постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 станом на час відкриття спадщини.
На обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказала, що 07.08.2010 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина.
До складу спадкового майна, увійшла частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та яка належала спадкодавцю на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1847 від 08.11.2006 року, яке видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради.
Оскільки ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_3 постійно проживала разом з матірю в квартирі АДРЕСА_1, вели спільний побут тощо, заявник вважає себе такою, що прийняла спадщину після померлої відповідно до положень статті 1268 Цивільного кодексу України.
Проте, при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому заявник була змушена звернутися до суду із заявою.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її уповноважений представник - адвокат ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.
Представник заінтересована особа Запорізької міської ради ОСОБА_4 надіслала суду листа про розгляд справи у її відсутність, про прийняття рішення на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, врахувавши покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 08.11.2006 року Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2.
Як вбачається з свідоцтва про народження серія І-ЖС № 451941, померла ОСОБА_3 була матерю заявника у справі - ОСОБА_1
07.08.2010 року у місті Запоріжжі ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 180446, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.
Заявник ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_8 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується паспортом ОСОБА_1, листом відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
Заслухані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідчили, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своєю матірю ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1, оскільки остання потребувала догляду, вони мали спільне господарство та вели спільний побут.
Як вбачається з довідки № 517/01-16, 27.07.2018 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, а також з відсутністю доказів, з яких можливо б було встановити факт прийняття спадкодавцем ОСОБА_1 спадщини шляхом проживання із спадкодавцем на день смерті.
Вирішуючи питання про встановлення факту, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно ст. 1262 ЦК України, визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, статею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.
Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що повязані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно розяснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
В судовому засіданні з пояснень заявника, свідків, письмових доказів встановлено, що померла ОСОБА_3 постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своєю дочкою - ОСОБА_1, яка здійснював за нею догляд, піклування, однак факт цього може бути встановлений виключно в судовому порядку, що зокрема підтверджено розясненням нотаріуса.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.
Керуючись ст.ст. 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 07.08.2010 року, є останнє місце її проживання, а саме квартира АДРЕСА_1.
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 07.08.2010 року, за адресою: АДРЕСА_2, станом на час відкриття спадщини, а саме 07.08.2010 року.
Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 08 листопада 2018 року.
Повний текст рішення виготовлений 12 листопада 2018 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя
Орджонікідзевського районного суду
м. Запоріжжя В.О. ОСОБА_7