Справа № 452/1510/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"27" вересня 2018 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Сенечина В.М.,
з участю секретаря Кухар О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
До початку розгляду справи по суті, Банк подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності його представника, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 підписав даний Договір, що є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Банк свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта у звязку з невиконаними зобовязаннями перед Банком.
Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, і зобовязання за вказаним договором не виконав.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Умови зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 не виконав, він не повернув кошти у терміни, встановлені кредитним договором.
Із зазначеного розрахунку заборгованості вбачається, що банком відповідачу за зазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст. 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.
Відповідно до вимог ст. 266 та ч. 2 ст. 258 ЦК України, стягнення неустойки (пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.
Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Згідно ст. 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
При цьому, статтею 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.
Згідно ст. ст. 526, 1049 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
У задоволенні решти частини позову про стягнення пені та штрафу відмовити за недоведеністю позовних вимог.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Самбірського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя