Єдиний унікальний номер судової справи № 472/1035/18
Провадження № 22-ц/812/400/18
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк»

на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Орленко О.Л., за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» ( далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А

19 вересня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2018 року позовну заяву АТ КБ «Приват Банк» залишено без руху, наступною ухвалою цього ж суду від 17 жовтня 2018 року- повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 17 жовтня 2018 року АТ КБ «Приват Банк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність ухвали суду вимогам закону, просило про її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п.6 ч.1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ч.1 ст. 381 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» у цій справі, керувався ч.3 ст. 185 ЦПК України та виходив із наступного.

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 24 вересня 2018 року позовна заява була залишена без руху та був наданий строк позивачу п'ять днів з дня отримання такої ухвали для виправлення недоліків.

За положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що вимоги вказаної ухвали у встановлений судом строк не виконано, ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Однак з даними висновками суду першої інстанції погодитися не можна виходячи з наступного.

Встановлено, що у вересні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду першої інстанції із вищезазначеним позовом (а.с. 4-6).

Ухвалою судді від 24 вересня 2018 року (а.с. 40-41) вищезазначена позовна заява була залишена без руху, позивачеві наданий строк 5 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви, оскільки вона ( позовна заява) АТ, на думку судді, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, а саме: позивачем до матеріалів справи не долучено - завірені належним чином копії наказів банку про збільшення процентної ставки від 01.09.2014 року та від 01.04.2015 року; докази на підтвердження повідомлення відповідача про збільшення процентної ставки; не вказано конкретно, який розмір пені необхідно стягнути та яким пунктом Умов, Правил та Тарифів передбачено комісію (пеню) і в якому розмірі; надані до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за кредитним договором, копія паспорта відповідача, а також копії письмових доказів, що додані до другого примірника позовної заяви для відповідача позивачем належним чином не завірені; витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку через розмір шрифту та неякісні копії є непридатними для читання, що позбавляє суд можливості ознайомитися з ними і підготовитися до судового розгляду.

Крім того, з поданої до суду копії, а не з оригіналу платіжного доручення № PROM6BPT00 від 06 вересня 2018 року, вбачається, що в ньому не міститься відбиток штампа банку, не вбачається, за яку саме заяву було сплачено судовий збір та цей документ не підписаний відповідальним виконавцем банку, що позбавляє суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Дана ухвалу суду першої інстанції від 24 вересня 2018 року направлена позивачу на електронну адресу , зазначену у заяві, доданої до позову - 03 жовтня 2018 року та отримано ним цього ж дня, та поштовим відправленням 04 жовтня 2018 року, яке отримано 09 жовтня 2018 року (а.с. 96).

Згідно ч.6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

На виконання зазначеної ухвали суду АТ КБ «Приват Банк», скориставшисьпослугами служби доставки вантажів та посилок Міст Експрес, 09 жовтня 2018 року направив заяву про усунення недоліків з додатками, що підтверджується відміткою на конверті наявного в матеріалах справи, на адресу Веселинівського районного суду Миколаївської області (а.с.84).

Відповідно до реєстру відстеження руху кореспонденції вищевказаної служби доставки, вказане відправлення отримано судом 16 жовтня 2018 року.

Отже, на момент постановлення ухвали про повернення позовної заяви - 17 жовтня 2018 року позивачем до суду було надано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді від 24 вересня 2018 року.

За такого, ухвалою судді від 17 жовтня 2018 року позовна заява безпідставно повернута позивачу як неподана, в зв'язку з невиконанням недоліків у встановлений судом строк.

В той же час, посилання в апеляційній скарзі на установлення позивачу для усунення недоліків позовної заяви меншого строку (п'ять днів) від максимально можливого (десять днів) не є процесуальною забороною та не може бути підставою для скасування ухвали з цих підстав.

Порушення вимог процесуального закону було допущено суддею в зв'язку з неналежним невиконанням канцелярією суду вимог п.21.3 наказу ДСА України № 173 від 17 грудня 2013 року, яким затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим, згідно з яким, у разі надходження від позивача документів щодо усунення недоліків позовна заява/заява з ухвалою про залишення без руху та матеріалами, доданими до неї, невідкладно передається для розгляду судді. Не дивлячись на отримання судом заяви позивача на виконання ухвали суду 16 жовтня 2018 року, її зареєстровано як вхідну кореспонденцію лише 30 жовтня 2018 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффруа де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

З урахуванням наведеного, визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу з наведених в ухвалі від 17 жовтня 2018 року підстав є формальним та таким, що порушає права позивача на доступ до суду.

Відповідно до ч.1ст.34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підстави для відводу або самовідводу судді передбачено ст.ст.36,39 ЦПК України.

Питання про відвід ( самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу ( ч.1,2 ст.40 ЦПК України).

За такого, прохання в апеляційній скарзі про зобов'язання суддю Орленко Л.О. до відкриття провадження у справі вирішити питання про її самовідвід є незаконним і свідчить про упереджене ставлення представника позивача до судді.

Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн. (а.с. 89).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України. За такого вимоги щодо стягнення із заробітної плати судді судового збору за подачу апеляційної скарги є такими, що не ґрунтуються на законі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року постановлена в порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, задовольнивши апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст.368,369,374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити.

Ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді О.О. Данилова

В.В. Коломієць

______________________________________________________________________________

Повний текст постанови складеного 27 листопада 2018 року.