Справа №279/2847/18
Номер рядка звіту 48
Провадження № 2/279/1389/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В : Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 16.11.2013 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Іх сімейне життя не склалось, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки. Просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позивач позов підтримала, відповідач причини неявки не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.11.2013 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №489. Мають малолітню дочку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Через непорозуміння між собою сторони не підтримують сімейних відносин, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню.

Визначаючи місце проживання малолітньої дитини сторін, суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та роз`ясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років - визначається за згодою батьків.

Судові витрати підлягають сятгненню відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4,12,81,141,247,263-265 ЦПК України, ст.ст.110,112,113,115,160 Сімейного Кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянами України, зареєстрований 16.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №489 розірвати.

Визначити місцем проживання малолітньої: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання матері - ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 гривни 80 копійок понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: м.Коростень, 2 провул. Жовтневий, 21, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: м.Коростень, 2 провул. Жовтневий, 21, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Суддя: Невмержицька О.А.