РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» вересня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої:судді ОСОБА_1

за участю секретаря: Мазій І.В.,

з участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В позовній заяві посилається на те, що 24 жовтня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 6, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 092873.

За час подружнього життя в них народилась одна дитина, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у розмірі, встановленому Законом, не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу. Усної угоди, щодо надання матеріальної допомоги на виховання дитини та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто.

Враховуючи важке її матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 650 гривень щомісячно.

Ухвалою судді від 15.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.09.2018 року.

24.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача в якому зазначає, що не має наміру ухилятись від обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини і в цій частині визнає позовні вимоги повністю. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку просить відмовити в задоволенні даних позовних вимог, оскільки він не має можливості надавати таку допомогу.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач немає постійного джерела доходу, його заробітки є тимчасовими і незначними. Позов в частині сплати аліментів на дитину визнав.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 6 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 092873.

Від спільного подружнього життя у них одна дитина син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є сторони по справі, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 244084.

Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обовязок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох, визнання відповідачем в цій частині позовних вимог, а тому вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить також з положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментних зобов'язань щодо інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментних зобов'язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем доказів на підтвердження спроможності відповідача надавати їй утримання не надано.

З пояснень позивача вбачається, що відповідач офіційно не працює, джерело його доходів їй не відомо.

Відповідач у відзиві посилається на неспроможність надавати кошти на утримання позивачки.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину такими, що підлягають задоволенню, та відмовляє в частині стягнення аліментів на утримання позивачки.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 грн.80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, на підставі ст. ст. 180-182, 183, 191 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 31 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивач: ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: 45303, Волинська область, Іваничівський район, с. Верхнів, провулок Береговий, 4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: 44723, Волинська область Володимир-Волинський район с. Красностав вул. Центральна, 34, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2018 року.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула