П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року

м. Рівне

Справа №567/1422/17

Провадження №22-ц/787/1510/2018

Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1

Рішення суду першої інстанції ухвалене 17.05.2018 р.

о 14 год. 33 хв. у м. Острог Рівненської області

Дата складення повного тексту рішення: 25.05.2018 р.

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 (відсутній);

відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС";

представники учасників справи:

позивача: адвокат ОСОБА_3 (присутній);

відповідача: ОСОБА_4 (присутній),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" адвоката ОСОБА_5 на рішення Острозького районного суду від 17 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (далі ПрАТ "СГ "ТАС" або ОСОБА_6) про визнання події страховим випадком та стягнення 8 000 гривень страхового відшкодування. Мотивуючи позов, зазначав про невиконання відповідачем зобов'язань за договором ХТВ5 №2131366 добровільного страхування майна та тварин, оскільки страхове відшкодування ним виплачено не було. За обставинами позову застрахована тварина кобила білої масті 12 жовтня 2016 року під час бігу по городу впала і вдарилася об землю. Внаслідок отриманих травм вона загинула.

Присутній при розтині трупа кобили, в ході якого виявлено запалення очеревини, страховий агент ОСОБА_7 запевнила позивача про виплату страхової суми, однак на день пред'явлення позову ОСОБА_6 своїх зобов'язань перед страхувальником не виконав, спірних грошових коштів не сплатив.

Ухвалою Острозького районного суду від 7 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПрАТ "СГ "ТАС" про стягнення невиплаченого страхового відшкодування залишено без руху і надано позивачу пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою Острозького районного суду від 19 грудня 2017 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи на 11 год. 30 хв. 11 січня 2018 року.

Ухвалою Острозького районного суду від 11 січня 2018 року підготовче судове засідання у справі відкладено на 10 год. 00 хв. 30 січня 2018 року.

У поданому відзиві ПРАТ "СГ "ТАС", заперечуючи проти позову, вважало його таким, що до задоволення не підлягає з огляду на відсутність страхового випадку.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат ОСОБА_3 посилався на те, що застрахована тварина хворіла і померла в результаті перитоніту. Тобто ця хвороба віднесена за умовами договору страхування до страхового випадку.

Ухвалою Острозького районного суду від 30 січня 2018 року підготовче судове засідання у справі відкладено до 10 год. 00 хв. 12 лютого 2018 року.

Ухвалою Острозького районного суду від 12 лютого 2018 року справу прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження, а підготовче засідання призначено на 09 год. 00 хв. 14 березня 2018 року.

Ухвалою Острозького районного суду від 19 квітня 2018 року закрито підготовче провадження у справі і призначено її розгляд на 12 год. 00 хв. 17 травня 2018 року.

Рішенням Острозького районного суду від 17 травня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано подію, що мала місце 12 жовтня 2016 року, страховим випадком.

Стягнуто із ПрАТ ""СГ "ТАС" в особі Рівненської філії (03062 м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65, ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, індекс 35851; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 8 000 гривень страхового відшкодування, 1 280 гривень судового збору і 1 800 гривень витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог позивачу відмовлено.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із їх доведеності та обґрунтованості, оскільки причина смерті застрахованої тварини 12 жовтня 2016 року підпадає під ознаки страхового випадку, що передбачено договором страхування. Тому даний факт визнано страховим випадком і стягнуто страхове відшкодування з відповідача на користь ОСОБА_2 у розмірі 8 000 гривень.

На рішення суду відповідачем через свого представника адвоката ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність і необґрунтованість, які полягають у неповноті з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про те, що всупереч умовам договору страхування суд визнав оспорюваний факт страховим випадком. За положеннями цього правочину страховим випадком є знищення/загибель або розлад здоров'я застрахованої тварини внаслідок таких подій:

п. 18.6. Інфекційна хвороба, а саме: інфекційна хвороба застрахованої тварини (за винятком бруцельозу, лейкозу, туберкульозу, сибіри) та/або вимушений забій (знищення) за розпорядженням спеціалістів ветеринарної медицини у зв'язку із заходами боротьби з такими інфекційними хворобами;

п. 18.7. Нещасний випадок із застрахованою твариною, а саме: утоплення, відмороження, напад звірів, укус змій або отруйних комах, отруєння отруйними травами або речовинами, сонячний або тепловий удар, наїзд наземного транспорту, електротравма, асфіксія, закупорення стравоходу, хімічний опік, термічний опік, травматичний ретикулін і ретикулоперитоніт, травматичний перикардит і ретикулоперикардит, вимушений забій тварини внаслідок травми (переламу, вивиху) несумісної із її життям, перитоніт, ретикулоперитоніт, післяпологовий парез, тимпанія.

Між тим, зміст протоколу розтину тварини від 13.10.2016 року вказує про непрохідність кишечника як на причину смерті кобили. Довідкою, що видана Д.В.М. 24.11.2016 року, стверджено, що ймовірною причиною завороту товстого кишечника у кобили є перевертання через спину, що його і спричинило.

Оскільки саме непрохідність кишечника була причиною смерті застрахованої тварини, тому висновки суду про визнання події страховим випадком і виплату страхового відшкодування не відповідають дійсності.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_6.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи та їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 8 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Як правильно встановлено судом, і ці обставини сторонами не оспорюються, 22 серпня 2016 року між ОСОБА_2 та ПрАТ "СГ "ТАС" укладено договір добровільного страхування майна та тварин ХТВ5 №131366, за умовами якого предметом угоди є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном кобилою білої масті віком 11 років. Перебіг терміну дії договору почався 4 вересня 2016 року і закінчився 3 вересня 2017 року. Страхова сума становила 8 000 гривень. (а.с. 11-11, зв.).

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу визнання факту смерті застрахованої кобили страховим випадком та відшкодування ОСОБА_6 з огляду на це страхової виплати на користь позивача.

ПрАТ "СГ "ТАС" заперечує проти виплати страхового відшкодування, посилаючись на те, що даний факт загибелі тварини не передбачений договірними умовами як страховий випадок, а тому не тягне відповідних правових наслідків, зокрема і виникнення у ОСОБА_6 відповідних грошових зобовязань перед позивачем.

В той самий час, додержання порядку і строків звернення страхувальника за виплатою страхового відшкодування до відповідача сторонами не заперечуються.

З протоколу розтину трупа тварини від 13 жовтня 2016 року вбачається факт очеревинно-геморогічного запалення, перекручення петель товстого кишечника темно-червоного кольору, їх здуття. Патологоанатомічний діагноз заворот товстого кишечника. Причина, що викликала захворювання і загибель тварини внаслідок непрохідності кишечника (а.с. 10-10, зв.).

На а.с. 32 міститься заява ОСОБА_2 від 13 жовтня 2016 року про страхову подію, що адресована відповідачу, де позивач просить виплатити йому страхове відшкодування в зв'язку із настанням страхового випадку, що стався того ж числа о 05 год. Про страхову подію заявлено 13 жовтня 2016 року о 8 год. 15 хв. Вказував, що тварину ввечері він завів до хліва в стійло, а вранці виявив її мертвою.

ОСОБА_6 від 2 березня 2017 року вих. №Г14001792 страхувальнику відмовлено у виплаті страхового відшкодування відповідно до пунктів 18.6 і 18. 7 договору страхування, мотивуючи тим, що факт загибелі тварини не віднесено до страхових ризиків, що покривається договором добровільного страхування майна та тварин ХТВ5 №131366 від 22 серпня 2016 року. Тому ПрАТ "СГ "ТАС" не визнало його страховим випадком і відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а.с. 7).

Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області своїм листом від 10 березня 2017 року № 02-02-16/864 роз'яснило, що перитоніт це запалення очеревини, за характером запалення буває серозним, фібринозним, гнійним, геморагічним, гнильним і змішаним (а.с. 13).

Як видно з довідки від 24 листопада 2016 року б/н Острозької районної державної ветеринарної лікарні ветеринарної медицини, ймовірною причиною завороту товстого кишечника кобили білої масті в господарстві ОСОБА_2 є перевертання її через спину (а.с. 51).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Положення пункту 18 договору добровільного страхування майна та тварин ХТВ5 №131366 від 22 серпня 2016 року дають визначення страхового випадку. Ним є пошкодження та/або знищення застрахованого майна та/або зникнення/загибель або розлад здоров'я.

Пункт 18.7 цього договору надає перелік страхових випадків, на які поширюються його умови. Так, нещасний випадок із застрахованою твариною, а саме: утоплення, відмороження, напад звірів, укус змій або отруйних комах, отруєння отруйними травами або речовинами, сонячний або тепловий удар, наїзд наземного транспорту, електротравма, асфіксія, закупорення стравоходу, хімічний опік, термічний опік, травматичний ретикулін і ретикулоперитоніт, травматичний перикардит і ретикулоперикардит, вимушений забій тварини внаслідок травми (перелому, вивиху) несумісної із її життям, перитоніт, ретикулоперитоніт, післяпологовий парез, тимпанія.

За правилами пункту 20.12 договору добровільного страхування майна та тварин ХТВ5 №131366 від 22 серпня 2016 року страхувальник має право на отримання страхового відшкодування в межах страхової суми за страховими випадками відповідно до умов цього договору.

Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області своїм листом від 11.05.2018 року №02-03-20/2240 повідомило, що при вивченні матеріалів із протоколу розтину трупа тварини від 13 жовтня 2016 року встановлено, що в тварини (кобила білої масті, віком 12 років), яка належала ОСОБА_2, виявлені патолого-анатомічні зміни, характерні при завороті товстого кишечника та ознаки перитоніту, про що й зазначено в розділі ІІІ, пункту "в" як "Очеревина геморагічно запалена". Враховуючи дані анамнезу та патолого-анатомічних змін, виявлених при розтині трупа, можна стверджувати, що ймовірною фактичною причиною, яка призвела до загибелі тварини став геморагічний перитоніт (запалення очеревини), який виник після проникнення мікрофлори в черевну порожнину внаслідок завороту товстого кишечника.

Причинами завороту кишечника можуть бути перевертання через спину, різкі повороти, стрибок через перепони тощо. В довідці зазначено одну з можливих причин, яка призвела до даного захворювання.

У висновку протоколу та в довідці, на думку автора листа, не повністю вказано причини смерті тварини, що виникли в процесі розвитку завороту кишечника, проте вони випливають із зазначених змін по черевній порожнині, вказаних у розділі ІІІ п. "в" "Патолого-анатомічні зміни" (а.с. 78).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Повно і правильно зясувавши обставини справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин належать до застосування норми матеріального права, на чому наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, визнавши подію від 12 жовтня 2016 року страховим випадком і стягнувши зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 8 000 гривень страхового відшкодування, 1 280 гривень судового збору та 1 800 гривень витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст.ст. 979, 982, 990, 991 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

ОСОБА_6 здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

ОСОБА_6 має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі існування обставин, що прямо передбачені законом, в т.ч. і за наявності й інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Такі ж самі правила передбачені і ст.ст. 4, 6, 9, 16, 20, 26 Закону України "Про страхування"

Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування судом відсутності підстави для визнання події страховим випадком, то колегія суддів з ними погодитися не може. Так, судом правильно встановлено, що наявність перитоніту як причини загибелі застрахованої тварини є достатньою договірною підставою для виплати страхового відшкодування, адже цей факт є страховим випадком.

Належно спростовано судом попередньої інстанції і аргументи відповідача про загибель кобили білої масті з причини, яка не є підставою для визнання події страховим випадком, - в результаті непрохідності кишечника. Висновки про це відображені в оскаржуваному рішенні, ґрунтуються на обставинах справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

В силу правил ст. 141 ЦПК України сплачені відповідачем кошти на оплату судового збору при поданні апеляційної скарги назад повернуті не можуть бути і їх слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Острозького районного суду від 17 травня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено: о 13 год. 00 хв. 26.09.2018 р.

Головуючий:

Судді: