Справа № 461/3162/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/3800/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.

секретаря: Бадівської О.О.

за участі: представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м.Львова у складі судді Лялюка Є.Д. від 10 квітня 2017 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, треті особи ЛКП "Цитадель-Центр", ОСОБА_5 про приведення квартири та виходу на горище до попереднього стану,

ВСТАНОВИЛА:

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ЛКП «Цитадель-Центр», ОСОБА_5, про приведення квартири та виходу на горище до попереднього стану.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_5 , подавши апеляційну скаргу.

Вказує, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки в рішенні зазначено що ОСОБА_3 здійснив перепланування квартири АДРЕСА_1 з дозволу позивача від 24.11.2001 року та погодженням сусідів, зокрема ОСОБА_5, згідно із проектом перепланування, погодженим міжвідомчою комісією позивача 23.10.2001 року. Однак зазначає, що такі дані не відповідають дійсності, оскільки розпорядження датоване не 24.11.2001 року а 24.10.2001 року, станом на дату розпорядження ОСОБА_3 не був власником квартири, також вказане розпорядження стосувалось розгляду звернення співвласників АДРЕСА_1 а саме ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 а не ОСОБА_3.Вказує, що перепланування квартири ОСОБА_3 здійснено без будь-якого проекту перепланування та погодження з позивачем. Вказує, що в результаті самовільної реконструкції квартири, здійсненої без відповідного проекту, відповідачем було незаконно захоплено приміщення, що перебувають у спільній сумісній власності відповідача та третьої особи, чим було допущено права третьої особи , гарантоване ст.. 41 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.»

Просить рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 70,3 кв.м., яка складається з двох кімнат житловою площею 35,8кв.м.

Вказаний будинок перебуває у віданні Львівської міської ради та на обслуговуванні ЛКП «Цитадель-Центр».

21.12.2015р. ЛКП «Цитадель-Центр» стосовно ОСОБА_3, 12.08.1942р.н., власника квартири АДРЕСА_1, складено протокол №27 про адміністративне правопорушення за ст.150 КУпАП, згідно з яким останнім самовільно приєднано частину сходової клітки до квартири, ліквідовано сходи на горище, натомість з власної веранди влаштовано сходи виходу на горище, в кухні ліквідовано несучу стіну.

Відповідно до постанови адміністративної комісії Галицької районної адміністрації ЛМР від 28.01.2016р. №14 відповідачем здійснено самовільне перепланування та переобладнання жилого будинку та жилого приміщення, а саме у 2005 році демонтовано несучу стіну між приміщеннями, позначеними у технічному паспорті під літ.2-5 пл.7,6 кв.м. та під літ.2-6 пл.6,2 кв.м., приєднано до АДРЕСА_1 частину сходової клітки другого поверху будинку, демонтовано сходи виходу на горище будинку, влаштовано сходи виходу на горище з балкону, позначеного у технічному паспорті під літ.2-8 пл.1,7 кв.м. у будинку АДРЕСА_1, провадження у справі закрито з врахуванням спливу строку накладення адміністративного стягнення.

19.02.2016р. ЛКП «Цитадель-Центр» скеровано відповідачу попередження №108вих. про необхідність приведення квартири до попереднього стану так як здійснено самовільне перепланування.

22.02.2016р. комісією ЛКП «Цитадель-Центр» складено акт обстеження технічного стану цієї квартири яким встановлено, що у квартирі №2 демонтовано несучу стіну між приміщеннями, позначеними у технічному паспорті під літ.2-5 пл.7,6 кв.м. та під літ.2-6 пл.6,2 кв.м., приєднано до АДРЕСА_1 частину сходової клітки другого поверху будинку, демонтовано сходи виходу на горище будинку, влаштовано сходи виходу на горище з балкону, позначеного у технічному паспорті під літ.2-8 пл.1,7 кв.м.

29.02.2016р. розпорядженням голови Галицької районної адміністрації ЛМР №64 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району, протокол 23.02.2016р.№8. Згідно з п.2 даного розпорядження вирішено гр.ОСОБА_3 - власнику АДРЕСА_1 за власні кошти відновити несучу стіну між приміщеннями, позначеними у технічному паспорті під літ.2-5 пл.7,6 кв.м. та під літ.2-6 пл.6,2 кв.м., демонтувати самовільно влаштовані сходи виходу на горище з балкону, позначеного у технічному паспорті під літ.2-8 пл.1,7 кв.м., відновити вихід на горище з сходової клітки під літ.ІV пл.7,6кв.м. шляхом відновлення самовільно демонтованої сходової клітки другого поверху, яку частково приєднано до АДРЕСА_1.

22.03.2016р. комісією ЛКП «Цитадель-Центр» складено акт про те, що відповідачем не виконано дане розпорядження.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, встановлених законом.

Як орган місцевого самоврядування Галицька районна адміністрація Львівської міської ради відповідно до статті 25 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» правомочна розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до її відання.

Відповідно до підпункту 3 пункту «б» частини першої статті 31 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічну норму закріплено у статті 14 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII «Про основи містобудування».

Згідно зі статтею 7 вказаного Закону № 2780-ХІІ державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пп 4.2.2. Положення про Галицьку районну адімінстрацію Львівської міської ради, передбачено повноваження адміністрації у сфері житлово-комунального господарства, а саме - здійснення контролю за станом благоустрою житлового фонду

У даній справі Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася з позовом до ОСОБА_3 з вимогами приведення квартири та виходу на горище до попереднього стану у зв'язку з невиконанням у добровільному порядку розпорядження позивача від 29.02.2016р.№ 64 «Про приведення АДРЕСА_1 та сходової клітки будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану».

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов'язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб'єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що спір у даній справі є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення та усунення порушень у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самочинно збудованого об'єкта містобудування. Справа за позовом такого суб'єкта владних повноважень, який звернувся до суду з позовом про демонтаж самочинно збудованого об'єкта, відповідно до наведеного вище припису закону, належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1,2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене, рішення суду слід скасувати, а провадження у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, треті особи ЛКП "Цитадель-Центр", ОСОБА_5 про приведення квартири та виходу на горище до попереднього стану - закрити.

Керуючись ст.ст.255, 256, 367, 368, 374, 377, 381, 382, 384ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2017 року скасувати. Провадження у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, треті особи ЛКП "Цитадель-Центр", ОСОБА_5 про приведення квартири та виходу на горище до попереднього стану - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.09.2018 року.

Головуючий

Судді