Справа № 419/549/18
Провадження № 2/419/208/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О.М.,

при секретарі - Логвиновій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківський прав, стягнення аліментів на утримання дитини та встановлення опіки над малолітньою дитиною, третя особа: Орган опіки та піклування Новоайдарської РДА, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2018 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та призначення опікуна для малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його син ОСОБА_4 перебував в шлюбі з ОСОБА_3, який було зареєстровано 27.12.2010 року виконавчим комітетом Щастинської міської ради. Під час перебування в шлюбі з відповідачкою у його сина народилася дитина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, після народження дитини відповідачка проживала разом з чоловіком та дитиною однією родиною до літа 2014 року, потім переїхала до іншого місця проживання в селище Петропавлівка, Станично - Луганського району, Луганської області. 16.07.2014 року його син ОСОБА_4 пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся 12.10.2017 року рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області, ОСОБА_4 було визнано безвісно відсутнім. На початку весни 2016 року він забрав онука ОСОБА_2 у відповідачки і перевіз його до себе у місто Щастя, тому що дитиною ніхто не займався, хлопчику потрібний був догляд і розвиток, відповідачка ж, після народження другої дитини не виявляла до ОСОБА_2 батьківського піклування, посилаючись на відсутність часу та коштів.

На теперішній час, дитина мешкає разом з ним та його дружиною ОСОБА_5, та знаходиться на їхньому утриманні та вихованні, відповідачка мешкає окремо, вихованням та розвитком дитини не займається, життям сина не цікавиться. Взагалі відповідачка не надає йому ніякої матеріальної допомоги для утримання дитини, тому був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів і прав дитини.

Позивач просив позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановити опіку над малолітньою дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначити опікуном для малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла письмова заява, в якій він просив розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення аліментів визнає у розмірі 1/4 частини.

Від представника третьої особи органу опіки та піклування Новоайдарської РДА, Трунякова Є.С. який діє на підставі довіреності від 02.05.2018 року, за № 15/1368, яка знаходиться в матеріалах справи до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 27.12.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12). Від шлюбу у них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.11), в якому в графі «батько» зазначено «ОСОБА_4», в графі "матір" зазначено "ОСОБА_3". Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно свідоцтва про народження від 22.03.1989 року, є батьками ОСОБА_4 (а.с.10). Відповідно до рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 12.10.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, визнано безвісно відсутнім.

Малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із дідусем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та бабусею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується актом про фактичне проживання, виданого 07.03.2018 року депутатом Щастинської міської ради Новоайдарського району Луганської області ОСОБА_8 (а.с.15), довідкою про склад сім'ї за № 1144, виданою 07.03.2018 року Комунальним підприємством "Жилбудсервіс", у тому, що онук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає фактично разом з ними без реєстрації (а.с. 16).

Відповідачка злісно не виконує встановлені законом обов'язки по догляду за своїм малолітнім сином, не займається вихованням дитини, не піклується про його здоров'я, фізичний і моральний розвиток, хоча будь - яких перешкод у спілкуванні з дитиною позивач не чинив.

Вихованням та розвитком дитини займається позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 03, виданою 24.01.2018 року, дошкільним навчальним закладом (ясла - садок) комбінованого типу "ЗІРОЧКА" (а.с. 18), довідкою, яка видана директором КЗ "ЩМПК" ОСОБА_9 (а.с. 19). Дитина знаходиться на повному утриманні та зебезпеченні позивача та його дружини.

Згідно з довідкою про доходи № 14533 від 12.03.2018 року ОСОБА_1 працює у ТОВ ""Луганське енергетичне об'єднання", його заробітна плата в період з 1 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року складає 16 566, 98 грн. (шістнадцять тисяч п'ятсот шістдесят шість грн. 98 коп.), (а.с. 24).

Також судом досліджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 і стягнення аліментів від 13.06.2018 року, за № 15/1843, в якому зазначено, що Новоайдарська РДА, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 72).

Від головного спеціаліста в.о. начальника служби у справах дітей Новоайдарської РДА Трунякова Є.С., 10.08.2018 року до матеріалів справи надійшов висновок про можливість громадянина ОСОБА_1 бути опікуном та доцільності встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому зазначено, що служба в справах дітей Новоайдарськї РДА вважає, що ОСОБА_1 має всі підстави та умови для оформлення опіки над малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, та вважає що встановлення опіки над дитиною буде доцільним та таким, що відповідає його інтересам (а.с. 70-71), та заява ОСОБА_3 в якій вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, згодна з тим, щоб дитина була передана під опіку ОСОБА_1

З вищенаведеного можна зробити висновок про те, що відповідач - ОСОБА_3 дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав, як це передбачено ст. 164 СК України.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

На підставі приписів ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 ЦК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.

Судом достовірно встановлено, що відповідач - ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «мати» зазначено «ОСОБА_3» (а.с.11). Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям малолітнього сина, матеріально його не утримує, не дбає про його здоров'я, культурний та духовний розвиток. Малолітній ОСОБА_2 проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні, відповідач проживає окремо, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, дані факти є підставою для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 та призначення опікуном ОСОБА_1 над малолітнім ОСОБА_2

Відповідно до приписів ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з розрахунку на місяць з "01" січня 2018 року становить 1860 грн., тому, з урахуванням приписів ст.180 СК України, суд вважає, що обов`язок по утриманню дітей є рівним, як батька, так і матері.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач зобов`язана сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання є співмірним з матеріальними можливостями відповідача, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. 60 ЦК України, ст. ст. 150, 164, 166, 180, 181, 182, 183, 243, 244 СК України, керуючись ст. ст. 13, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та встановлення опіки над малолітньою дитиною, третя особа: орган опіки та піклування Новоайдарської РДА - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серія НОМЕР_2, ідн. № НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 20.03.2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О.М. Іванова