Справа № 442/4952/17
Провадження № 2/442/285/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря - Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич в порядку спрощеногопозовного провадження цивільну справу № 442/4952/17 за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить стягнути в свою користь заборгованість за кредитним договором № 01/05/03 від 28.11.2005 станом на 21.12.2016 в розмірі 7607,95 грн. з яких 6880,97 заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 726,98 неустойка за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором та судові витрати.

Ухвалою від 05.09.2017 відкрито провадження в справі.

Ухвалою суду від 12.02.2018 провадження в справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника, оскільки відповідач ОСОБА_1 23.01.2018 року помер.

Ухвалою суду від 29.08.2018 провадження в справі поновлено, оскільки 28.08.2018 року на адресу суду надійшла інформаційна довідка зі спадкового реєстру про відсутність у спадковому реєстрі інформації про спадкову справу після смерті ОСОБА_1. Розгляд справи призначався на 11.09.2018 об 10.00 год..

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно положень ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на нього поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі. Проте, суд вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами.

Так, судом встановлено, що справа призначалась до розгляду неодноразово.

В судове засідання 11.09.2018 представник позивача не зявився, будучи повідомленим належним чином, не повідомив суду про причини неявки, заяви або клопотання з процесуальних питань до суду не надходили від нього. Проте, після відкладення розгляду справи через неявку сторін через канцелярію суду представником позивача подано заяву про проведення судового засідання , призначеного на 11.09.2018 об 10.00 год. в режимі відео конференції.

Згідно положень ст. 212 ч. 2 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за пять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Суд, заради повного та всебічного розгляду справи задовольнив клопотання представника позивача і постановив ухвалу про проведення судового засідання в режимі відео конференції на 27.09.2018

В судове засідання 27.09.2018 року представник позивача повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, від нього не надійшло заява про розгляд справи за його відсутності. Поряд з тим, напередодні, 26.09.2018 знову представник позивача направив суду клопотання про проведення судового засідання призначеного на 27.09.2018 в режимі відеоконференцзвязку.

Слід зазначити, що в жодному з таких клопотань представник позивача не просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не зявився до суду без поважних причин

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та без застосування фіксування судового засідання технічними засобами.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не зявлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, суд звертає увагу, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч.5 ст. 223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду, а позивач при цьому, і не зявляється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Законодавець у ст. 121 ЦПК України стосовно розумності процесуальних строків вказав, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

В контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника».

Будучи ініціатором даного позовного провадження позивач повинен вживати заходи для всебічного та об'єктивного розгляду справи з дотриманням розумних строків, не порушувати баланс захисту як своїх прав, так і прав відповідача.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Так, Європейський суд з прав людини відхилив скаргу заявника на порушення права доступу до суду, оскільки він не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи (остаточне рішення у справі «Каракуця проти України» від 16.05.2017)), про що, зокрема, свідчить те, що він не звертався до суду за інформацією щодо її стану розгляду.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов слід залишити без розгляду, розяснивши позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.247, п.3 ч.1 ст.257, 258-260 ЦПК України, суд -

постановив:

Справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Нагірна О.Б.