З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"25" вересня 2018 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого судді Саландяк О.Я.,
секретаря Райчук Б.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у місті Жмеринці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів, -
в с т а н о в и в:
У позовній заяві (а.с.2) позивач ОСОБА_1 вказав, що згідно довідки з Соломянського ДВС ГТУ м.Київ з відповідача згідно виконачого листа стягуються 500 грн. аліментів щомісячно. В 2017 році щодо відповідача порушено кримінальну справу за ухилення від сплати аліментів. Внаслідок похилого віку, хвороб, стягуваних із позивача аліментів йому не вистачає грошей на проживання. Згідно заяви від 26.03.2018 року (а.с.9) просить зробити індексацію суми стягуваних аліментів згідно виконавчого листа №2/130/955/2015 від 12.05.2015 року шляхом її збільшення з 500 гривень до 1000 гривень щомісячно з відповідача ОСОБА_2
У вступному слові позивач ОСОБА_1 пояснив, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, що змінене Апеляційним судом Вінницької області із ОСОБА_2 на його користь у 2015 році стягнуто 500 гривень аліментів. На даний час розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб складає 1435 грн. Розмір його пенсії складає 1049 гривень, із якої вираховується 558 гривень аліментів, а тому прожити на залишок у триста гривень він не може. Навіть припустивши, що відповідач сплачує йому 500 гривень аліментів, то сума у 800 гривень не досягає відповідного прожиткового мінімуму. Він не може утримувати будинок, у якому проживає, у нього скрутне матеріальне становище, відповідач ухиляється від сплати аліментів, докази цих обставин він надав суду та просить позов задовольнити. Звернув увагу суду, що він звільнений від оплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».
На запитання позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що як на час винесення рішення про стягнення аліментів, так і на даний час він розлучений, отримує дохід виключно у вигляді пенсії у мінімальному розмірі, що встановлений законом, із нього стягуються аліменти. Щодо матеріального стану відповідача, то йому лише відомо, що при розгляді позову про стягнення із нього пені за аліментами, останній вказував, що не працює та навчається. Вони не спілкуються, тому дані щодо сімейного стану відповідача позивачу не відомі. Однак відповідач здоровий, працездатний, а тому може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Також у позивача є повнолітній син ОСОБА_3, із яким вони не спілкуються, донька Наталія, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої він ще сплачує аліменти. Батьки позивача покійні. Щодо стану здоров»я позивача, то він загалом погіршився за останні роки, що спричинено його похилим віком, однак із будь-яким позовом про стягнення витрат на лікування до повнолітніх дітей позивач не звертався. Будь-яких інших даних, що мають істотне значення, суду не повідомив.
При з»ясуванні наявності підстав для відводу та самовідводу складу суду позивач ОСОБА_1 вказав, що немає жодної судової справи, у якій стороною є Жмеринський міськрайонний суд чи суддя Саландяк О.Я., заяв щодо внесення відносно неї відомостей про злочин до ЄРДР немає, судді він довіряє та не вбачає заяв для відводу від розгляду даної справи.
У справі позивачем до суду першої інстанції було подано клопотання про звільнення від судового збору (а.с.7), заяву про відвід судді Сенько Л.Ю. (а.с.8), заяву про виклад прохальної частини позовної заяви у новій редакції (а.с.9).
Судом під головуванням судді Сенько Л.Ю. ухвалою від 01.06.2018 року (а.с.37) відкрито провадження у вказаній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, із призначенням судового засідання; відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі; встановлено сторонам строки для подачі заяв по суті спору.
Ухвалою від 07.09.2018 року головуючим у справі суддею Сенько Л.Ю. задоволено заяву про самовідвід та цивільна справа згідно протоколу авторозподілу від 10.09.2018 року надійшла на розгляд судді Саландяк О.Я.
Головуючим суддею Саландяк О.Я. ухвалою від 11.09.2018 року (а.с.54) прийнято справу до провадження та призначено судове засідання у тому ж порядку, який визначений при відкритті провадження.
Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явився про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.
Позивач ОСОБА_1С не заперечив проти заочного розгляду справи. Судом, з врахуванням думки позивача та одночасної наявності сукупності вимог, що передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.
Судом на підставі наданих позивачем доказів та пояснень встановлено наступні обставини.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леніна), 55 (а.с.10, 68)
Згідно довідки №570/8288 від 11.01.2018 року (а.с.16) Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, позивач ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по грудень 2017 року сплатив на користь ОСОБА_4 на утримання дітей аліменти у розмірі 692.57 грн. щомісячно.
Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 із 14.10.1992 року та згідно рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.05.2013 року його шлюб із ОСОБА_5 (відповідачкою) розірвано (а.с.2- 2 зворот)
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 27.12.2016 року (а.с.17, 63) позивач ОСОБА_1 пенсіонер, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. Жилий будинок, господарські споруди знаходяться в задовільному стані, в господарстві худоба, птиця відсутня. Джерелом існування є пенсія.
Згідно довідки № 3704-02-3-25 від 23.07.2018 року Жмеринського обєднаного управління ПФУ у Вінницькій області (а.с. 60) із пенсії позивача відраховуються аліменти у розмірі 267,86 у місяць протягом січня-березня 2018 року, у розмірі 558,00 грн. протягом квітня-червня 2018 року.
ОСОБА_1, згідно листа УПФ України у Жмеринському районі Вінницької області від 31.05.2016 року перебуває на обліку в управлінні з 14.08.2008 року та одержує пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» (а.с.62)
Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.01.2016 року (а.с.64) ВДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції, виконавчий лист по справі №130/2233/15-ц, виданий 30.12.2015 року із наявною заборгованістю станом на 10.01.2016 року у розмірі 2500 грн. передано відділу державної виконавчої служби Соломянського РУЮ у м.Києві.
Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06.01.2017 року (а.с.66), що набуло законної сили 25.01.2017 року, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 1861 грн. пені за прострочення сплати аліментів. При цьому суд не врахував заперечення відповідача щодо його навчання та особистої непрацевлаштованості, визначивши наявність в діях ОСОБА_2 вини у простроченні ним сплати присуджених з нього аліментів. Даним рішенням також встановлено, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 12.10.2015 року стягнуто з відповідача в даній справі ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання останнього в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2015 року до припинення такого права.
Таким чином судом встановлено, що мають місце обставини стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_2 аліменти на утримання батька у розмірі 500 грн. щомісячно. Позивач ОСОБА_1 мав та має єдиний дохід у вигляді пенсії із якої сплачує аліменти, відповідач ОСОБА_2 неналежно виконує рішення суду про стягнення аліментів, у тому числі через незадовільний матеріальний стан.
Суд не бере до уваги як підставу для задоволення позову пояснення позивача про те, що розмір його пенсії, яку він отримує (на час звернення із позовом до суду) складає 1049 грн. щомісячно, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази розміру пенсії ОСОБА_1 у 2018 році. Сам позивач посилається на те, що розмір його пенсії збільшується пропорційно прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Це твердження позивача спростовується також нормами відповідних законів.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.
Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Довідки про розмір пенсії позивача, що ним надані до матеріалів цивільної справи підтверджують розмір його пенсії у 2017 році.
Главою 17 СК України не передбачено норми щодо зміни розміру аліментів, присуджених з повнолітніх дочки, сина на утримання батьків. Дана глава врегульовує питання утримання непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, участь дітей у додаткових витратах на батьків, витрат на лікування та догляд батьків.
Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини гарантує кожній особі право на справедливий суд. Зокрема, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на судовий захист гарантується також і ст. 55 Конституції України.
Позов в цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).
Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.
Підстави позову це обставини, що вказуються позивачем, з якими позивач, як з юридичними фактами, пов'язує свою матеріально-правову вимогу або правовідносини в цілому, що складають предмет позову.
Позивач стверджує та наполягає на розгляді питання щодо захисту його порушеного права на збільшений розмір аліментів, які йому має сплачувати повнолітній син ОСОБА_2 відповідач у справі.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 9, 10 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вказаних норм закону, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку про необхідність перевірки підстав для збільшення розміру стягуваних із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на підставі аналогічних норм закону, що регулює подібні за змістом правовідносини ст. 192 СК України.
Позивач не посилався на жодні норми сімейного права, відтак суд позбавлений можливості їх застосувати/незастосувати.
Так у ході судового розміру встановлено, що не відбулось зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів, не настало і інших підстав, передбачених Сімейним кодексом України для зміни розміру стягуваних з ОСОБА_2 аліментів. Позивач ОСОБА_1 отримував та отримує мізерний дохід у вигляді пенсії, із якої сплачуються аліментні зобов»язання, дочка позивача 04.10.2018 року досягне повноліття, сімейний стан позивача не змінився. Не встановлено визначених ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів і у відповідача. Зворотнього не доведено суду позивачем.
Таким чином судом не встановлено порушення права позивача ОСОБА_1 на збільшений розмір аліментів, які йому має сплачувати повнолітній син ОСОБА_2, за захистом яких мало місце звернення до суду, відсутні підстави для задоволення позову а відтак в його задоволенні слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат у виді судового збору, сплату якого ухвалою про відкриття провадження від 01.06.2018 року відстрочено до ухвалення судового рішення, то суд звертає увагу, що лише редакція пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», яка набула чинності змінами, внесеними згідно із Законами України від 03.07.2018 р. N 2475-VIII, тобто після постановлення ухвали, передбачає звільнення позивачів у справах збільшення розміру аліментів від оплати судового збору.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі вищевикладених норм закону, суд вважає, що на час винесення рішення у справі (настання події, до якої позивачу відстрочено сплату судового збору), позивач є таким, що звільнений від сплати судових витрат, в задоволенні позову йому відмовлено, то вказані втрати підлягають віднесенню за рахунок держави.
Відповідно до ст.ст. 7, 192 СК України, Ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини, керуючись ст.ст. 3, 10, 77, 82, 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 287-289, 354, п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів відмовити повністю.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 27 вересня 2018 року.

Суддя О.Я. Саландяк