Дата документу 29.11.2018 Справа № 333/6669/15-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/6669/15 Головуючий у 1-й інстанції: Тучков С.С.
Пр. №22-ц/807/1359/18
УХВАЛА

29 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, за якою апеляційне провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Скаржником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Відповідно до п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тому, відповідно до ст. 294 ч. 1 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 у цій справі оскаржується рішення суду, ухвалене у судовому засіданні 24.12.2015 року. При цьому, також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 був особисто присутній у даному судовому засіданні 24.12.2015 року під час проголошення судом першої інстанції судового рішення (вступної та резолютивної частин) у цій справі, що підтверджується журналом судового засідання (а.с.96) та звукозаписом останнього, які містяться у матеріалах цієї справи.

Проте, апеляційну скаргу скаржник направив поштою до суду першої інстанції лише 19.11.2018 року (конверт а.с. 124), тобто із пропуском 10-денного строку на її подачу понад на 2 (два) роки 10 (десять) місяців.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у вищезазначеній апеляційній скарзі заявляє клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, яке обґрунтовує тим, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного рішення йому, як відповідачу у цій справі, судом першої інстанції видано не було та поштову на адресу відповідача не направлялось.

22.10.2018 року відповідач поштою отримав від головного державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виклик № 33808-7-16.3-34 від 11.10.2018 року, який направлено в межах виконавчого провадження за виданим у цій справі виконавчим листом.

23.10.2018 року відповідач звернувся до адвоката, який безпосередньо ознайомився із матеріалами цієї справи та з повним текстом оскаржуваного рішення суду першої інстанції лише 26.10.2018 року.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 126 ч. 1 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ст. 127 ч. 1 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вказані ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки та є необґрунтованими.

Із матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуємого рішення судом першої інстанції направлялась відповідачу на адресу місця його проживання 25.12.2015 року (супровідний лист а.с. 102).

Однак, належні допустимі докази отримання відповідачем останньої у матеріалах цієї справи дійсно відсутні.

Проте, відповідачу ОСОБА_1 ще з 24.12.2015 року було відоме про наявність оскаржуємого рішення суду першої інстанції у цій справі та зміст резолютивної частині цього рішення, оскільки останній був присутній при проголошенні вступної та резолютивної частин рішення судом першої інстанції у судовому засіданні у цій справі 24.12.2015 року, що підтверджується журналом та звукозаписом судового засідання, наявними у матеріалах цієї справи.

Належні допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Таким чином, з 24.12.2015 року, в разі, якщо ОСОБА_1 дійсно не отримував від суду першої інстанції копії оскаржуємого рішення у цій справі поштою, то він мав можливість отримати останню у суді першої інстанції у будь-якій час на підставі відповідної заяви з 24.12.2015 року та оскаржити рішення суду першої інстанції у цій справі у встановлений законом строк, , а не чекати 2 (роки) 10 (десять) місяців, поки це зробить за нього його представник, до якого він звернувся лише у 2018 році.

Учасники справи зобов'язані добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (ст. 27 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, ст. 44 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

При вищевикладених обставинах, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами відповідача у цій справі, зокрема: своєчасно не скористався своїм правом: на отримання копії оскаржуємого рішення суду першої інстанції, правову допомогу представника та подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про зміст резолютивної частини оскаржуємого рішення 24.12.2015 року, навіть, неотримання останнім копії оскаржуємого рішення, не виключало можливості своєчасної подачі останнім вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Строк десять днів на подачу апеляційної скарги для ОСОБА_1 почав збігати саме з 25.12.2015 року та збіг 04.01.2016 року (враховуючи вихідні та святкові дні).

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

При вищевикладених обставинах, вказані скаржником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення із апеляційною скаргою в передбачені законом строки та є необґрунтованими, тому визнані неповажними.

Згідно із ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги не сплатив судовий збір.

З 15 грудня 2017 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями від 03.10.2017 № 2147-VIII почали діяти нові ставки для сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 1 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на момент подачі позову до суду першої інстанції, судовий збір за подачу позовної заяви на рішення суду майнового характеру оплачується у розмірі 1% ціни позову (1970881,56 грн.), але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 грн.).

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 6 Закону України «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (3654 грн.), тобто 5481 грн.

Отже, скаржнику при подачі апеляційної скарги необхідно сплатити 5481 грн. судового збору на вказаний розрахунковий рахунок.

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг є: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101; Код ЕДРПОУ отримувача: 38025409; Номер рахунку отримувача: 0011.

При вищевикладених обставинах, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла до 14.12.2017 року) ст. ст. 185, 357 ЦПК України, перехідні положення ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції

інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року та

оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 5481 грн. зі сплатою на вказані реквізити в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар