Справа № 182/5875/18
Провадження № 2/0182/3029/2018
23.11.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Тихомирова І.В.
за участю секретаря Рахуба О.Г.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
09.08.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивують тим, що у належній їм квартирі АДРЕСА_1 з 2011 року зареєстрована, але фактично не проживала та не проживає колишня дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3 Відповідач не приймає участі в утриманні житла, її речі у квартирі відсутні, однак добровільно знятися з реєстрації вона не бажає. У той же час реєстрація постійного місця проживання відповідача у належній позивачам квартирі позбавляє останніх права вільно користуватися та розпоряджатися своєю нерухомістю. Враховуючи, що ОСОБА_3 не користується квартирою за зазначеною адресою, не несе витрат по її утриманню, жодних її речей у домоволодінні не має, ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2.
Ухвалою суду від 17.09.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розяснено відповідачу його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали (а.с.17). Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам (а.с.19,20). ОСОБА_3 ухвалу суду від 17.09.2018 року та копію позову з додатками отримала 03.10.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з її підписом (а.с.20). У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала, жодних пояснень, заяв чи клопотань від неї суду не надходило.
Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи, відзив на позов не подала, суд, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_4 положень ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Як встановлено судом, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.03.2007 року належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).
За вказаною адресою з 19.05.2011 року зареєстрована колишня дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3, шлюб із якою розірвано рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 26.11.2015 року, яке набуло чинності 07.12.2015 року (а.с.11,12).
ОСОБА_4 про не проживання, складеного директором ОСББ «Гагаріна-62» за підписом сусідів, ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2011 року (а.с.13).
Таким чином, суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку, що відповідач створює ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їм квартирою, позбавляє права на субсидію, змушує їх нести додаткові витрати на утримання житла, і, як наслідок, переживати матеріальні труднощі.
Враховуючи, що ОСОБА_3 з 2011 року не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, не несе жодних витрат по її утриманню, особистих речей відповідача там немає, зважаючи на те, що вона протиправно створює ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їм майном, суд вважає, що право позивачів на володіння, користування та розпорядження своєю нерухомістю підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за зазначеною адресою.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду із позовом, у розмірі 704,80 грн. (а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 317, 319, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, такою, що втратила право користування квартирою № 8 будинку № 62 по вулиці Гагаріна в м. Нікополі.
Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
ОСОБА_4 підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя: ОСОБА_5