АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 182/1644/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Тьюб»

розглянув у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року, яка постановлена суддею Кобеляцькою-Шаховал І.О. у місті Нікополі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Тьюб» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 18 липня 2017 року, позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: сплати судового збору та подання доказів що підтверджують завдання їй моральної шкоди.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 була визнана неподаною та повернута позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду від 06 серпня 2018 року та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та обмеження доступу до правосуддя. Вважає, що підстави для залишення без руху поданої позовної заяви відсутні, оскільки остання відповідає вимогам діючого ЦПК України щодо форми й змісту. Вказує на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка передбачена п. 6 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод усі судові процедури повинні бути справедливими.

Як убачається із матеріалів справи, 07 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Тьюб» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді від 18 липня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, оскільки позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру щодо стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку, окрім того в позові заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., однак не зазначено доказів, що підтверджують завдання моральної шкоди її нанесення та розрахунок суми стягнення у заявленому розмірі. Зокрема, докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, докази витрат на лікування, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, тощо.

30 липня 2018 року позивачем, на виконання вимог ухвали суду від 18 липня 2018 року, подано до суду першої інстанції заяву, в якій викладено пояснення щодо відповідності поданої нею позовної заяви вимогам чинного ЦПК України з проханням вирішити питання про відкриття провадження у справі (а.с.71).

Постановляючи ухвалу від 06 серпня 2018 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в установлений строк не усунув недоліки позовної заяви, згідно вимог ухвали судді від 18 липня 2018 року, а подана 30 липня 2018 року заява не є належним виконанням вказаної ухвали, оскільки позивач повинна була сплатити судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., зокрема, за вимогу щодо стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку та 1762 грн. 00 коп. за вимогу щодо відшкодування моральної шкоди та не надала доказів спричинення їй моральної шкоди.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 03.10.2017 №2147-VІІІ внесені зміни до ЗУ «Про судовий збір». За змістом ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» в редакції від 03.10.2017, чинній на дату подання позовної заяви, не передбачено звільнення від сплати судового збору позивача у справах що виникають із трудових правовідносин (зокрема про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку та моральної шкоди).

Враховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що за позовні вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, які суд вирішує при задоволенні вимог про поновлення на роботі, останні мають похідний характер від первісних, судовий збір при предявленні позову не сплачується.

Відповідно до п.п. 5, 6 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, вказана норма не встановлює вимог щодо обовязку позивача подати докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, одночасно з поданням позову, оскільки такий обовязок покладається на сторони до або під час попереднього судового засідання в справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Як розяснив Верховний Суд України в п.7 Постанови Пленуму № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Таким чином, позивач у своїй позовній заяві має зазначити саме засоби доказування, в яких містяться докази, що дозволять довести його правову позицію, і про які йому відомо.

Подана позивачем позовна заява, на думку колегії суддів, містить такий виклад обставин з посиланням на докази, що підтверджується її змістом.

За таких обставин, на думку колегії суддів, повернення судом першої інстанції позовної заяви з підстав невиконання вищенаведених вказівок суду, не відповідає вимогам закону, й позбавляє ОСОБА_1 права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Європейської Конвенції прав людини.

Отже, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1

У зв'язку з цим, викладені в апеляційній скарзі доводи позивача ОСОБА_1, колегія суддів визнає такими, що заслуговують на увагу та враховує їх.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання у справі, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року - скасувати та направити матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Тьюб» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки, стягнення моральної шкодидо Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: