Провадження № 2/537/962/2018
Справа № 537/3340/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Мєняйлові О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №2 в будинку №146 по вулиці Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що йому на праві приватної власності належать 16/40 частини (квартира №2) будинку №146 по вулиці Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області. Окрім позивача за вказаною адресою зареєстрований двоюрідний брат позивача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 зазначає, що відповідач в зазначеному житловому приміщенні не проживає з 2008 року, його місце перебування йому невідомо. ОСОБА_2 не приймає участі в оплаті комунальних послуг, нарахованих за адресою його фактичної реєстрації. Реєстрація відповідача в належній позивачу частині (квартирі №2) будинку №146 по вулиці Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області тягне за собою підвищений розмір нарахованих комунальних послуг, що створює позивачу матеріальні труднощі. Окрім того, реєстрація ОСОБА_2 в належному позивачу житлі створює перешкоди у користуванні та розпорядженні останнім. За викладених обставин позивач і вимушена звернутись до суду.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2018 року, а також ухвалою від 01 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу час для усунення недоліків.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.
Представник третьої особи, Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду письмове клопотання, згідно якого просить справу слухати без його участі.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив.
Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 16/40 частини житлового будинку №146 по вулиці Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області, що підтверджується договором дарування, посвідченим 22 жовтня 1991 року державним нотаріусом другої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, та зареєстрованим в реєстрі за номером 3849.
Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно довідки ТОВ «Місто для людей Кременчук» від 24 липня 2018 року, за адресою: Полтавська область м. Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок №146, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Факт реєстрації відповідача за зазначеною адресою підтверджується також повідомленнями Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області за вих.№6166/01-27 від 09 жовтня 2018 року.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 за адресою реєстрації не проживає з 2008 року.
Так, згідно акту про не проживання ТОВ «Місто для людей Кременчук» б/н від 24 липня 2018 року, підписаний громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, та засвідчений фахівцем ОСОБА_6, за адресою: місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 146, ОСОБА_2, не проживає з 2008 року по теперішній час.
Згідно із частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
У відповідності до частини 1 статті 386 власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем внаслідок наявності його реєстрації у помешканні, власником якого є позивач, створює перешкоди останньому у користуванні житловим приміщенням, в зазначеному житловому приміщенні не проживає понад шість місяців.
Згідно із частиною 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Так, в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що відповідач, ОСОБА_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, власником якого є позивач. Однак, відповідач не проживає у зазначеному житловому приміщенні з 2008 року і по теперішній час.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування зазначеним житлом, оскільки він відсутній у вказаному житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги доведений в судовому засіданні факт непроживання відповідача ОСОБА_2 в помешканні, власником якого є позивач, понад один рік без поважних причин, а також ті обставини, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу, як власнику житла, в повній мірі користуватися належними йому правами в зазначеному житловому приміщенні, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, у звязку з чим вони підлягають задоволенню.
Оскільки, статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 29, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного Кодексу України, суд , -
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №2 в будинку №146 по вулиці Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя : Д.О. Зоріна