Справа № 310/5313/18
2/310/2288/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, зазначивши, що 08.08.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час подружнього життя в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з тим, що їхня життя з відповідачем не склалося, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.10.2016 року по справі №310/5913/16-ц шлюб було розірвано. Вказала, що після припинення сімейних відносин, а саме з червня 2015 року, вона з сином стали проживати окремо від ОСОБА_2 станом на сьогоднішній день вона із сином проживає у своєї матері. Зазначила, що спору зі встановлення чи оспорювання батьківства (материнства) не мають. відповідачем не створено нову сімю, аліменти на користь інших осіб не сплачує. Після припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу відповідач припинив щомісячне надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Фактично з народження і по сьогоднішній день їхня спільна дитина знаходиться на її утриманні. Спроби дійти домовленості з відповідачем стосовно утримання дитини виявились невдалими, договору щодо визначення порядку та розміру сплати аліментів не укладено. Вказала, що в життя та вихованні дитини відповідач ніякої участі не приймає, не виявляє щодо сина ніякого батьківського піклування. За весь час починаючи з червня 2015 року, після її постійних дзвінків та нагадувань відповідач почав періодично перераховувати грошові кошти в якості аліментів на сина. Вважає, що борг зі сплати аліментів за період липень 2015 року лютий 2018 року з урахуванням вже сплачених сум становить 8781,90 грн. У здійсненні розрахунку суми боргу зі сплати аліментів було взято мінімальний розмір аліментів встановлений законом. Підкреслила, що відповідач є працездатною людиною, за період в якому утворився борг він мав постійну офіційну роботу і стабільний заробіток. Крім того за відповідачем зареєстрований транспортний засіб ВАЗ. просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 за минулий час, а саме за період з липня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 8781,90 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із свідоцтва про народження серія І-ЖС №286296 від 25.06.2015 року видно, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач та відповідач по даній справі (а.с. 4).

Із свідоцтва про шлюб серія 1-ЖС №112564 від 08.08.2012 року встановлено що позивач та відповідач 08.08.2012 року зареєстрували шлюб (а.с. 5).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.10.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 6).

Із довідки про склад сімї №2105 від 06.03.2018 року, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с. 6а).

Позивач подала до суду виписки зі своєї картки ПАТ КБ «Приватбанк» в яких вказала дату та суми поповнення відповідачем її рахунку (а.с. 12-21).

Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Отже, обов'язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Вирішуючи спір про стягнення аліментів за минулий час, з урахуванням вимог ст. 191 СК України, суд вважає дані вимоги необґрунтованими, оскільки на підтвердження своїх вимог позивачем не надані докази того, що вона зверталася до відповідача про стягнення аліментів за вказаний період часу (листи, повідомлення про їх отримання відповідачем тощо).

З огляду на вищевикладене в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів за минулий час необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, ст. 191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 29 листопада 2018 року.

Суддя