АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 641/7857/17

Провадження № 22-ц/790/3935/18

12 вересня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Піддубного Р.М., Яцини В.Б.,

сторони справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2018 року у складі судді Фанда О.А.,-

встановив:

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило звернути стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб Nissan Х-Trail, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, а також відшкодувати понесені Банком судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору № 860/13-27/18/3/8-042 від 24 січня 2008 року (надалі Договір), за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 90 990 грн. зі сплатою 7,77% річних та кінцевим терміном повернення до 09 січня 2015 року. Банк обов'язок надати кредитні кошти виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 24 січня 2008 року. ОСОБА_1 обов'язку повернення отриманих коштів не виконав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 92 663 грн. 23 коп., яка станом на 12 жовтня 2017 року складається з 60 019 грн. 91 коп. заборгованості за кредитом, 22 172 грн. 39 коп. заборгованості за відсотками, 8 042 грн. 68 коп. інфляційних витрат за кредитом, 2 428 грн. 25 коп. інфляційних втрат за відсотками.

Оскільки виконання умов Договору забезпечено заставою автомобілю Nissan Х-Trail, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності (договір застави № 860/14-27/18/3/8-029 від 24.01.2008 року (надалі Договір застави)), Банк просив в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості звернути стягнення на цей автомобіль.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за Договором у розмірі 14 697 грн. 24 коп., з яких 13 876 грн. 06 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 23 лютого 2013 року по 23 лютого 2016 року, 821 грн. 18 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків за період з 10 листопада 2014 року по 25 вересня 2015 року. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 463 грн. 21 коп. судового збору. Вказані кошти були сплачені ОСОБА_1 добровільно 10 січня 2018 року, тобто заборгованість за Договором погашена. Доказів наявності у відповідача іншої заборгованості за цим Договором Банком не надано, тому підстави для звернення стягнення на предмет застави відсутні.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при вирішенні справи порушив норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року оскаржене в касаційному порядку. Відповідно до вимог закону зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. ОСОБА_1 позичені кошти не повернув, тому відсутні підстави вважати, що зобов'язання за кредитним договором припинилися.

ОСОБА_1, у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що оскарження рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року до суду касаційної інстанції його висновків не спростовує. Після отримання зазначеного рішення суду він намагався виконати його добровільно, однак отримував листи ПАТ «Укрсоцбанк» без зазначення рахунку, на який можливо перерахувати кошти. Після відкриття провадження у дійсній справі він дізнався необхідні реквізити та сплатив стягнуті з нього кошти.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між сторонами у справі існували зобов'язальні правовідносини з приводу виконання Договору (а.с. 6-10) та Договору застави (а.с. 11-12).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року (а.с. 67 - 69) частково задоволено вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості за Договором укладеним на строк до 09.01.2015 року у вигляді пені у розмірі 13876, 06 грн. за період з 23.02.2013 року по 23 лютого 2016 року та пені у розмірі 821,18 грн. за період з 10.11.2014 по 25.09.2015 року, а всього 14697 грн. (надалі рішення АСХО).

З зазначеного рішення суду вбачається, що Банк просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором у розмірі 127 402 грн. 27 коп., що станом на 11.11.2015 року складалась з: заборгованості за кредитом 60 019 грн.19 коп. заборгованості зі сплати відсотків 10 754 грн.15 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 29 378 грн. 68 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків 821 грн.21 коп. , інфляційних витрат за кредитом 25 705 грн. 62 коп. та інфляційних витрат за відсотками 722 грн.72 коп.

Проте судом було застосовано строк позовної давності та позов задоволено частково.

Таким чином, обсяг зобов'язання ОСОБА_1 перед позивачем за Договором був визначний рішенням АСХО суду та склав 14 697 грн.

Згідно копій чеків про здійснення безготівкового платежу від 10.01.2018 року (а.с. 70,71) відповідач оплатив ці кошти шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Банку.

За змістом ст.ст. 526, 527, 599 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Оскільки застава має похідний характер від основного зобов'язання, що забезпечується нею, вона втрачає чинність з припиненням основного зобов'язання ( п.1 ч.1 ст.593 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги про оскарження рішення АСХО в касаційному порядку не можна вважати обґрунтованими. На час розгляду справи в суді це рішення набрало чинності. Будь - яких даних про зупинення його виконання до суду надано не було.

Посилання апелянта на те, що наявність судового рішення про стягнення боргу не свідчить про припинення договірних правовідносин й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту, висновки викладені в рішенні суду першої інстанції не спростовують.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Проте, вимог до відповідача, як до боржника, що прострочив виконання грошового зобов'язання, визначеного рішенням АСХО, Банк не пред'являв.

З огляду на викладене вище, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову. Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення .

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2018 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Р.М. Піддубний

В.Б. Яцина