справа № 197/447/18
провадження № 2/197/449/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Леонідової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 02.10.2009 року виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8. Від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на примирення не погоджується, повідомила, що з листопада 2017 року разом з відповідачем не проживають, має нову сім'ю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу, на примирення не погодився, просить винести рішення у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 20.08.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 02.10.2009 року виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 24). Сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження (а.с. 10), який проживає разом з позивачем.

Відповідно до ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем з листопада 2017 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, малолітня донька проживає зараз та після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дитини, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду.

Відповідно до ст. 1, 24 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, в зв'язку з чим позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ст.ст. 105, 112-113 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02.10.2009 року виконавчим комітетом Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - «ОСОБА_1».

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Широківському районі Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову на підставі квитанції № 1214-3966-7136-2822 від 01.05.2018 року, що становить 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України. Апеляційна скарга, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається учасниками справи до або через Широківський районний суд Дніпропетровської.

Повне судове рішення складене 24.09.2018 року.

Суддя О.В. Леонідова