провадження 2/331/24/2018
справа 331/9234/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

за участю секретаря : Качан К.К.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Дельта Банк» 19.11.2014 року звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( далі- АКІБ «УкрСиббанк»-правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0 про надання кредитних коштів у розмірі 64 000 доларів США зі сплатою 15,0% річних строком до 11.06.2018 року. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариство «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами , відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта «Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорам, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 11.06.2008 року іпотекодавці ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за договором іпотеки № 0/0/3 передали в іпотеку нерухоме майно, а саме, трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач посилається на існування заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту у розмірі 1 369 401,74 гривень. Просить в рахунок виконання основного зобов»язання відповідачів щодо оплати заборгованості у розмірі 1 369 401,74 грн. за Договором про надання споживчого кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, з наданням права отримання документів необхідних для реалізації предмета іпотеки , зобов»язавши відповідачів надати правовстановлюючи документи.

09 грудня 2014 року ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Смолка І.О. провадження по справі відкрито.

30 травня 2017 року вказану справу , відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи, передано судді Жуковій О.Є..

18.12.2017 року позивач надав суду заяву в якій уточнив позовні вимоги, та з підстав викладених у первісному позові просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 0 від 11.06.2008 року у розмірі 1 369 401,74 гривень.

Ухвалою суду від 21.02. 2018 року визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

09.08.2018 року відповідачка ОСОБА_3 надала суду заяву про застосування позовної давності, в якій просила в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позовна давність за вимогами щодо сплати заборгованості за кредитним договором сплила у листопаді 2017 року , тобто до моменту пред»явлення позову про стягнення заборгованості.

У вступному слові представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав пропуску ПАТ «Дельта Банк» строку позовної давності для звернення за захистом порушеного права з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 , належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили , відзив на позов не надали, у зв»язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність .

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( далі- АКІБ «УкрСиббанк»-правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0 , та Додаткові угоди до кредитного договору № 1 від 30.12.2008 року та № 2 від 26.01.2009 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 були надані кредитні кошти у розмірі 64 000 доларів США зі сплатою 15,0% річних строком до 11.06.2018 року.

На забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором 11.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір іпотеки № 0/0/3 , згідно з яким відповідачі надали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 року між правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» - ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі за договором № 0 .

10.10.2014 року позивачем ПАТ «Делата Банк» направлено відповідачам лист-вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором станом на 10.10.2014 року , яка відповідачами залишена без задоволення.

Згідно довідки ПАТ «Дельта-Банк» від 10.10.2014 року заборгованість за кредитним договором № 0 станом на 10.10.2014 року складає 105 745,12 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10.10.2014 року становить 1 369 401,74 гривень, з яких: тіло кредиту 60 799,96 доларів США, відсотки 44 945,16 доларів США.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «Дельта Банк» надані докази існування між ним та ОСОБА_6 кредитних правовідносин та невиконання зобов»язання за договором, а як наслідок наявність заборгованості у розмірі 1 369 401,74 гривень.

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_6 надано суду заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом порушеного права.

Перевіряючи зазначені доводи відповідачки ОСОБА_6 , суд вважає, що вони частково заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як зазначалося вище, у п. 1.2 кредитного договору від 11.06.2008 року сторони дійшли згоди про те, що термін користування кредитними коштами встановлюється до 11.06.2008 року.

Водночас у п 1.2.2. кредитного договору сторонами погоджено, що погашення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитними коштами здійснюється позичальником згідно з графіком, визначеним в додатку №1, який передбачає щомісячне повернення кредитних коштів.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені графіком погашення заборгованості (додаток № 1 до кредитного договору), і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом.

Таким чином, оскільки сторонами погоджено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Враховуючи зазначене, початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Аналогічного правового висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 19.03.2014 у справі №6-20цс14.

Таким чином, встановивши, що умовами договору передбачено щомісячне повернення кредитних коштів періодичними платежами, та з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання зобов»язань за договором , а так само помісячний розрахунок до 19 грудня 2011 року, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути заборгованість за кредитним договором, з урахуванням наданих позивачем доказів , а саме розрахунку заборгованості (а.с. 194 т.1 ) , за період з листопада 2011 року по 10 жовтня 2014 року , виходячи з наступного розрахунку:

сума заборгованості поточна - 27 199, 54 USD (Долар США) ; сума заборгованості (прострочена) - (33 600, 42 USD (Долар США) 15 455, 86 USD (Долар США) = 18 133, 56 USD (Долар США) , а всього заборгованість за тілом кредиту 45 333,10 доларів США, що за курсом НБУ на 10.10.2014 року ( 1 долар США дорівнює 12, 950023 гривень) складає 587 064,69 гривень;

відсотки на поточну суму заборгованості - 37 856, 17 USD (Долар США) 30 304, 66 USD (Долар США) = 7 551, 51 USD (Долар США); відсотки на прострочену суму заборгованості - 7 088, 99 USD (Долар США), а всього відсотки 14 640,50 доларів США, що за курсом НБУ на 10.10.2014 року ( 1 долар США дорівнює 12, 950023 гривень) складає 189 594,81 гривень.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором за період з грудня 2011 року по 10 жовтня 2014 року складає 776 659, 50 гривень, яка підлягає стягненню саме з відповідача ОСОБА_3.

При цьому суд не приймає доводи представника відповідача ОСОБА_3 щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про захист порушеного права в листопаді 2014 року , визначивши спосіб захисту порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, і в ході розгляду справи позивач використав надані йому права визначені ст. 49 ЦПК України щодо зміни способу захисту порушеного права.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем не наведено жодних підстав щодо існування обов»язку відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є відповідно до положень ст. 572 ЦК України заставодавцями, погасити заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором , а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 11 649, 89 гривень (776 659, 50 гривень * 1,5% = 11 649, 89 гривень).

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( місце знаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б , ) заборгованість за кредитним договором № 0 від 11 червня 2008 року в розмірі 776 659, 50 гривень, з яких : 587 064,69 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 189 594,81 гривень заборгованість за відсотками, а також судовий збір в сумі 11 649, 89 гривень.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 12 вересня 2018 року.

Суддя: О.Є. Жукова

11.09.2018