Номер провадження: 22-ц/785/6624/18
Номер справи місцевого суду: 522/9302/18
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Кононенко Н.А., Цюри Т.В.,

За участю секретаря- Ющак А.Ю.

Осіб,що беруть участь у справі:

ОСОБА_5

Представника відповідача- Незгодюка В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року по справі за позовною заявою ОСОБА_6 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів, третя особа - виконавчий комітет Одеської Ради, про визнання протиправної дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради по знесенню тимчасової споруди за адресою: вул. Скворцова, 3, у м. Одесі, стягнення компенсації за заподіяну матеріальну шкоду та компенсації за заподіяну моральну шкоду,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

В травні 2018 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів, третя особа - виконавчий комітет Одеської Ради, про визнання протиправної дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради по знесенню тимчасової споруди за адресою: вул. Скворцова, 3, у м. Одесі, стягнення компенсації за заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 180 568 грн. та компенсації за заподіяну моральну шкоду 45 000 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів, третя особа - виконавчий комітет Одеської Ради, про визнання протиправної дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради по знесенню тимчасової споруди за адресою: вул. Скворцова, 3, у м. Одесі, стягнення компенсації за заподіяну матеріальну шкоду та компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Роз`яснено, що з даною позовною заявою позивачу необхідно звернутися до Одеського окружного адміністративного суду на юрисдикцію якого поширюється спірні правовідносини.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів, третя особа - виконавчий комітет Одеської Ради просить залишити без задоволення апеляційну скаргу.

В судове засідання третя особа - виконавчий комітет Одеської Ради в судове засідання не з'явився,про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю

АРГУМЕНТИ(ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства так як оскаржуються дії виконавця зазначеного рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради, так як він не демонтував тимчасову споруду,що їй належала, а ліквідував та матеріали стали непридатними для використання. В зв'язку з нанесенням їй збитків діями відповідача просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що т вони являються суб'єктом власних повноважень відповідно до п.2 ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні та є самостійною юридичною особою.( а.с.42-450

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від и№ 160 «Про демонтаж тимчасових споруд» від 31 липня 2014 року ,зокрема,вирішено демонтувати тимчасову споруду позивача,яка розташована за адресою: м. Одеса,вул. Скворцова.

Вищезазначену тимчасову споруду позивача демонтовано 13 березня 2015 року, що підтверджується актом виконаних робіт з демонтажу об'єкту дрібно роздрібної торгівлі.

Не погоджуючись з фактом руйнації своєї тимчасової споруди позивач звернувся до суду з даним цивільним позов в якому дії,по демонтажу тимчасової споруди обґрунтовує пошкодженням її майна та спричинення моральної шкоди .

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про поширення на спірні правовідносини юрисдикції адміністративних суду та відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, з чим не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на Правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції, передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з ... питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів .... З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності вчинених Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради дій щодо знесення тимчасової споруди позивача.

При цьому, у межах спірних правовідносин позивачем заявлено вимоги щодо стягнення на його користь заданих йому матеріальних збитків та моральної шкоди, які виникли за наслідком фактичного,на думку позивача, знищення належного йому майна.

В свою чергу, колегія судців вважає, що обов'язковою умовою віднесення спору до категорії публічно-правових спорів є участь в ньому суб'єкта владних повноважень, а також оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Спір набуває ознак публічно-правового не лише за умови наявності серед учасників спору суб'єкта владних повноважень чи його посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих правовідносинах владних управлінських функцій.

В даному випадку, у межах спірних правовідносин позивачем не оскаржено рішення суб'єкта владних повноважень на підставі якого здійснювався демонтаж належного йому майна.

Колегія суддів вважає, що даний спір стосується не стільки правомірності оскаржуваних дій суб'єкта владних повноважень по демонтажу належного позивачу майна, скільки наявністю суб'єктивного бажання позивача відшкодувати завдані йому збитки фактичною руйнацією його майна, а тому висновок районного суду, зо справа не підлягає в порядку цивільного судочинства, а відноситься до адміністративної юрисдикції є помилковою.

Разом з позовної заяви вбачається, що тимчасову споруду ОСОБА_6 використовувала як ФОП, проте документи, які підтверджують її право на користування матеріали справи не містять.

Між тим, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року вбачається, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2016 року скасована та постановлено у справі ухвалу,якою закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів, третя особа - виконавчий комітет Одеської Ради, про визнання протиправної дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,відповідно до вимог ст..238 ч.1 п.1

.Розяснено позивачу право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.( а.с.7-9)

З врахуванням зазначеного,судова колегія приходить до висновку про помилковий висновок суду, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства так як існує публічно-правовий спір, а тому з підстав ст..379 ч.1 п.3,4 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню ,оскільки перешкоджає подальшому провадженню по справі,і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367,368,374, 379 ,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.11.2018 року

Голодуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - Н.А.Кононенко

Т.В. Цюра