Дата документу 22.11.2018 Справа № 336/4106/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1145/18 Головуючий у 1-й інстанції: Жупанової І.Б,
Є.У.№ 336/4106/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянув в письмовому позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 р. АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 19014,92 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» визнано неподаною і повернуто позивачці.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 14 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху ухвалою від 11 вересня 2018 року, суд першої інстанції посилався на те, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості, відсутні посилання на докази, заява підписана представником, на підтвердження повноваження якого надана копія довіреності , а не оригінал.

Визнаючи неподаною позовну заяву та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк не виконані.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком судді суду першої інстанції.

Як вбачається із тексту позовної заяви від 17 липня 2018р., за формою і змістом вона відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, заява містить, в тому числі, розрахунок заборгованості, обґрунтування позовних вимог, перелік письмових доказів, тощо. На підтвердження повноважень представника банку до позовної заяви додана копія довіреності.

На виконання вимог ухвали суду першої інстанції у визначені судом строки Банк подав уточнену позовну заяву, в якій повторно зазначив розрахунок судових витрат, виділив посилання на письмові докази, до якої повторно додав копію довіреності представника Банку і копії письмових доказів.

Незважаючи на це, суд дійшов висновку про порушення Банком вимог ст.175 ЦПК, оскільки оригінал довіреності позивачем не надано.

Частиною 3 ст. 58 ЦПК України визначено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, або через представника.

Статтею 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представника мають бути підтвердженні довіреністю фізичної особи або юридичної особи. Довіреність юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Частиною 5 ст. 62 ЦПК України передбачено, що відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, може бути засвідчена підписом судді.

Оригінал документів, зазначених у цій статті, копії з них засвідчені суддею, або копії з них засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Отже, ст. 62 ЦПК України не зобов'язує особу, яка підписала та подала від імені позивача - юридичної особи позовну заяву, надати оригінал довіреності, так само як і безумовний обов'язок судді засвідчувати копії документів.

Згідно вимог 5.27 Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації (ДСТУ 41563-2003), відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

В обґрунтування свого права на підписання позовної заяви від імені юридичної особи, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» додав копію довіреності № 8332-К-Н-О від 31.08.2017 року, завірену особистим підписом та штампом.

Як вбачається зі змісту вказаної довіреності, представник уповноважений представляти інтереси банку, зокрема, в місцевих загальних судах, з усіма правами, які надані позивачеві, відповідачеві, третій особі. Для цього йому надається право подавати позови, будь-які інші процесуальні документи, посвідчувати своїм підписом копії документів, в тому числі цієї довіреності.

Отже, висновок суду про невідповідність позовної заяви вимогам ст.175 ЦПК не можна визнати обґрунтованим.

Оскільки зазначені в ухвалі суду недоліки не свідчать про невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст.175 ЦПК України, вважати їх обґрунтованою підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачу не можна.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі ст.. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381- 383

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року по цій справі скасувати.

Справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: