Справа № 4-с/243/53/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Маслової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за скаргою Комунального підприємства «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» на дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» звернулося до суду із вказаною скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 27 липня 2018 року Словянським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено рішення, яким ОСОБА_2 було поновлено на роботі та стягнуто на її користь з КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 35 665 грн. 64 коп., моральну шкоду у сумі 3 000 грн. та витрати на оплату правової допомоги у сумі 3 000 грн., а всього 41 665 грн. 64 коп. 01 серпня 2018 року на підставі даного рішення суду було відкрито виконавче провадження, в межах якого 22 жовтня 2018 року державним виконавцем з рахунку КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» у АТ КБ «ПриватБанк» було списано на рахунок Краматорського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області 46 074 грн. 20 коп., з яких було перераховано ОСОБА_2 41 665 грн. 64 коп., а інша частина залишилася на рахунку Краматорського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області як витрати на проведення виконавчих дій. В той же час, державний виконавець під час списання вищевказаної грошової суми з рахунків КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» не вирішував питання щодо її оподаткування як доходу ОСОБА_2 та стягнення з цієї суми воєнного збору. Заявник зазначає, що вказані дії державного виконавця суперечать вимогам Податкового кодексу України, оскільки стягненню на користь ОСОБА_2 підлягає не вся сума, вказана у рішенні суду, а та її частина, яка залишилася після вирахування з неї податку на доходи фізичних осіб та воєнного збору. На підставі викладеного КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» просить суд його скаргу задовольнити та по-перше, визнати дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 щодо списання грошових коштів у сумі 41 665 грн. 64 коп. з рахунку заявника неправомірними, та зобовязати його повернути на рахунок заявника грошові кошти у сумі 7 539 грн. 80 коп.

Представник особи, що подала скаргу боржник КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а справу просив розглянути у його відсутність.

Стягувач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень на скаргу не подала.

Старший державний виконавець Краматорського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність. Крім того, ним було надано заперечення, в якому він просив суд відмовити у задоволенні скарги КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них», оскільки при виконанні рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області щодо стягнення з КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 41 665 грн. 64 коп. він діяв в межах повноважень та на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, а також приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд встановив наступне.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обовязковим до виконання.

В той же час, з приписів ст. 447 ЦПК України слідує, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, 27 липня 2018 року Словянським міськрайонним судом Донецької області у справі № 243/2318/18 за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них», про поновлення на роботі, скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди, було ухвалено рішення, яким, в тому числі, з КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» на користь ОСОБА_2 було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 35 665 грн. 64 коп., моральну шкоду у сумі 3 000 грн. та витрати на оплату правової допомоги у сумі 3 000 грн., а всього 41 665 грн. 64 коп.

На виконання вказаного рішення суду 27 липня 2018 року ОСОБА_2 було видано виконавчий лист, на підставі якого 01 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження № 56891131 щодо стягнення з КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 41 665 грн. 64 коп. та направлено відповідну вимогу КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» про виконання вищевказаного рішення суду.

03 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 56891131 було винесено постанову про арешт коштів боржника у сумі 46 074 грн. 20 коп., до якої входить сума стягнення за виконавчим листом у розмірі 41 665 грн. 64 коп., а також виконавчий збір.

З меморіального ордеру № І1022FSL4L від 22 жовтня 2018 року слідує, що 22 жовтня 2018 року з рахунку КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» № 0459, відкритому у Краматорській філії АТ КБ «ПриватБанк», на рахунок Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було списано 46 074 грн. 20 коп.

В звязку з цим, 29 жовтня 2018 року старший державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 56891131 у звязку із повним виконанням рішення суду.

Разом з тим, вирішуючи правомірність списання державним виконавцем з рахунку КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 41 665 грн. 64 коп. суд виходить з такого.

У вищенаведеному рішенні Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2018 року не зазначено, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 35 665 грн. 64 коп. стягнута без урахування податків і зборів. До того ж, як вбачається із зазначеного рішення суду під час обчислення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі ст. 235 КЗпП України суд керувався постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньо заробітної плати» № 100 від 05 лютого 1995 року.

Крім того, ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області, постановленою 05 листопада 2018 року у справі № 243/2318/18 за заявою Комунального підприємства «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» про розяснення судового рішення, яка набула законної сили 21 листопада 2018 року, розяснено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнутий вищевказаним рішенням суду з КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» на користь ОСОБА_2 у сумі 35 665 грн. 64 коп. визначено без утримання податків та інших обовязкових платежів; виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 35 665 грн. 64 коп. необхідно проводити з відрахуванням з цієї суми (за мінусом) сум податків та обовязкових платежів.

Згідно з вимогами п. 3 розділу ІІІ Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньо заробітної плати» № 100 від 05 лютого 1995 року, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони

припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Крім того, вказаним пунктом даної Постанови передбачено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Тобто суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів.

Поряд з цим, відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

З приписів пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України слідує, що доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Згідно з приписами пп. 162.1.1, 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податкові агенти.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб - юридичну особу (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайняту особу, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до пп. 1.4 п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту, яка становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, яким є дохід, визначений статтею 163 цього Кодексу.

Отже податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні ним відповідного судового рішення та, відповідно, підлягають відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

За таких обставин, суд погоджується з доводами КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» щодо того, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначена рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2018 року розміром 35 665 грн. 64 коп., включає у себе й суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, й податки і збори, визначені податковим законодавством України, а тому виплата ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинна бути проведена за вирахуванням таких податків і зборів.

В звязку з цим, із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного рішенням суду у розмірі 35 665 грн. 64 коп., необхідно вирахувати податок на доходи фізичних осіб у сумі 6 419 грн. 82 коп. (35 665 грн. 64 коп. * 18% - ставка податку на доходи фізичних осіб) та військовий збір у сумі 534 грн. 98 коп. (35 665 грн. 64 коп. * 1,5% - ставка військового збору), внаслідок чого сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 становить 28 710 грн. 84 коп.

Що стосується стягнення з КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди саме у сумі 3 000 грн., то суд в цій частині керується наступним.

Відповідно до пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного

(річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, в тому числі, дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди.

Таким чином, враховуючи, що роботодавець, який відшкодовує на користь працівника моральну шкоду, виступає щодо такого працівника податковим агентом, в звязку з чим зобов'язаний на підставі пп.168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України утримати і перерахувати податок зі суми такого доходу, суд приходить до висновку, що й сума відшкодування моральної шкоди, стягнута з КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» на користь ОСОБА_2 на підставі судового рішення підлягає оподаткуванню.

Отже із суми моральної шкоди, визначеної рішенням суду у розмірі 3 000 грн., необхідно вирахувати податок на доходи фізичних осіб у сумі 540 грн. (3 000 грн. * 18% - ставка податку на доходи фізичних осіб) та військовий збір у сумі 45 грн. (3 000 грн. * 1,5% - ставка військового збору), внаслідок чого сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 становить 2 415 грн.

Щодо стягнення з КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» на користь ОСОБА_2 витрат на оплату правової допомоги у сумі 3 000 грн., то вказана сума не підлягає оподаткуванню та вирахуванню з неї військового збору, оскільки вона не є доходом ОСОБА_2, вона є відшкодуванням понесених нею витрат на правову допомогу.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вимоги, заявлені КП «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259-261, 263, 447, 450-453 ЦПК України, пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, ст. ст. 162-164, 167, 168, пп. 1.4 п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, п. 3 розділу ІІІ Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньо заробітної плати» № 100 від 05 лютого 1995 року, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Комунального підприємства «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них» задовольнити.

Дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо списання грошових коштів у сумі 41 665 грн. 64 коп. з рахунку Комунального підприємства «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них», яке має ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13489818, визнати неправомірними.

Зобовязати старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 повернути на рахунок Комунального підприємства «Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них», яке має ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13489818, грошові кошти у сумі 7 539 (сім тисяч пятсот тридцять девять) гривень 80 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 29 листопада 2018 року.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_3