Провадження №2/447/531/18
Справа №447/1725/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

заочне

19.09.2018 року

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового АДРЕСА_1 У вказаному будинку також зареєстровані та проживають її дочка ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Відповідачі по справі є її синами, які одружилися та переїхали проживати до своїх дружин. На протязі 5 років відповідачі не проживають у вищевказаному будинку, не оплачують комунальних послуг, не беруть участі в утриманні майна та не приймають участі у спільному побуті , тому просила визнати їх такими що втратили право на користування житловим приміщенням

У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_5 уточнили свої позовні вимоги та просили припинити право користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловим будинком, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 21.12.1989 року, зареєстрованого за №224 позивачу на праві особистої власності належить житловий будинок на АДРЕСА_1

Згідно актів перевірки паспортного режиму від 30.01.2015 року, 27.02.2015 року, 31.03.2015 року, 30.04.2015 року, 28.05.2015 року та 30.06.2015 року відповідачів, на час огляду, у АДРЕСА_1 не було.

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.13 Конституції України власність зобов'язує. Зокрема, право власності не повинно використовуватись на шкоду людині. Тому право власності на житло охороняється законом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.

В судовому засідання встановлено, що ОСОБА_2. та ОСОБА_3 після одруження (ОСОБА_2. - у 2000 році, а ОСОБА_3 - у 2010 році) переїхали на постійне місце проживання до дружин, де створили власні сім'ї. Таким чином, ОСОБА_2. понад 15 років, а ОСОБА_3 понад 5 років не проживають у зазначеному будинку та з дня їх одруження вона з відповідачами не пов'язана спільним побутом, відповідачі не беруть участі у витратах з утримання будинку.

Відповідачі є синами позивача та зареєстровані у спірному будинку, зокрема, ОСОБА_2. зареєстрований у вказаному будинку з 23 вересня 1986 року, а ОСОБА_3 - з 26 жовтня 1988 року.

ОСОБА_3 проживає разом із дружиною і сином за адресою: АДРЕСА_2 а ОСОБА_2. проживає з цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до частин другої, четвертої статті З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

До членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: дружина наймача (власника), їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача (власника) може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Повнолітні син (донька) є членами сім'ї власника лише в тому разі, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство (частина друга статті 64 ЖК Української РСР).

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі вищенаведеного позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, ст.. ст. 319, 321, 391, 406 ЦК України , суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Припинити право користування ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 13.10.1988 року житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 .

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Карбовнік І. М.