Ухвала

Іменем України

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа №551/647/17

провадження №61-39066ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Довженка», Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай), зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Довженка» (далі - ТОВ «Агрофірма ім. Довженка»), Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області про визнання за ним права на земельну частку (пай), розміром 2,37 га, що розташована на території Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виділити йому указану земельну ділянку без визначення меж в натурі із земель державної власності та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки на його ім'я.

Позовна заява мотивована тим, що з 1956 року він був членом колгоспу ім. Тельмана Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, правонаступниками якого були: з 1964 року сільськогосподарська артіль ім. Гоголя, з 1970 року - колгосп ім. Гоголя, з 1984 року - колгосп ім. Довженка, з 1992 року - КПСП ім. Довженка з 2000 року -ПСП ім. Довженка, з 2005 року і по даний час - ТОВ Агрофірма ім. Довженка.

ОСОБА_4 зазначав, що не виходив з членів колгоспу ім. Тельмана, тому на день видачі державного акту на право колективної власності на землю був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Довженка, оскільки воно є правонаступником колгоспу ім. Тельмана, та набув право на земельну частку (пай) при паюванні земель колективного сільськогосподарського підприємства.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області у складі судді Колоса Ю. А. від 19 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В. від 07 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2017 року залишено без змін.

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на оскаржувані судові рішення з пропуском строку, визначеного статтею 390 ЦПК України, на касаційне оскарження, оскільки згідно з штемпелем на конверті подана до Верховного Суду 23 червня 2018 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 16 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме, запропоновано: надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, вірно зазначити найменування суду до якого подається касаційна скарга.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року.

У заяві ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки постанову апеляційного суду отримав 24 травня 2018 року, для підтвердження чого надає докази.

Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливим його поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Судами установлено, що ОСОБА_4 з 1956 року був членом колгоспу ім. Тельмана Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, в якому працював протягом 1956-1959 років. У 1960 році він був направлений колгоспом на навчання до Полтавського державного педагогічного інституту ім. В. Г. Короленка.

Факт роботи позивача у колгоспі ім. Тельмана з 1956 по 1959 рік підтверджується копією трудової книжки колгоспника № 950 та довідкою № 06-15/К-158 від 01 липня 2016 року, виданою Державним архівом Полтавської області.

Проте, указаний факт не є підставою для набуття позивачем права на земельну частку (пай), як члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Довженка (далі - КСП ім. Довженка), землі якого згідно листа виконавчого комітету Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області № 12-35/254 від 07 березня 2017 року підлягали паюванню.

Верховний суд погоджується з висновками судів про те, що ОСОБА_4 не надав належних і допустимих доказів на підтвердження свого перебування у членах КСП ім. Довженка та його роботи на вказаному підприємстві на час передання державного акту на право колективної власності на землю, що є його процесуальним обов'язком, а тому підстави для визнання за ним права на земельну частку (пай), та, відповідно, і для покладення на відповідачів будь-яких обов'язків, що є похідними від визнання за ОСОБА_4 такого права, відсутні.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що його членство у колгоспі ім. Тельмана перейшло в порядку правонаступництва до КСП ім. Довженка не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи, оскільки правонаступництво юридичних осіб не підтверджує членство ОСОБА_4 у колективному сільськогосподарському підприємстві, що реформувалось.

Згідно зі статтею п'ятою Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в колективному сільськогосподарському підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами такого підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Верховний суд погоджується з висновком судів про те, що у спірних правовідносинах основою виникнення права членства та набуття членських прав є юридичний склад, що включає в себе прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про прийняття заявника до членів колективного сільськогосподарського підприємства та його трудова участь у діяльності цього підприємства.

Проте під час розгляду справи судами указаних підстав встановлено не було, позивач цих доказів не надав.

Інші доводи касаційної скарги є безпідставними, спростовуються сукупністю досліджених при розгляді справи доказів, висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із висновком суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).

Окрім того, судами надана правова оцінка доводам сторін, існуюча судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись статтею 390 ЦПК України, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2017 року та постанови Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Довженка», Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай), зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк