Справа № 573/1295/18
Номер провадження 2/573/454/18
РІШЕННЯ

іменем України

21 вересня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.

при секретарі: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, треті особи: відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова В.М., про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2018 року представник ОСОБА_3, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївської селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в смт. Жовтневе Білопільського району Сумської області померла баба по лінії батька позивача - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно та майнові права. До складу спадщини також входить земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Бобрицьке», розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2. На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала у с. Бобрик Білопільського району Сумської області. Спадщину після неї прийняв її син - ОСОБА_5 шляхом управління спадковим майном. За ОСОБА_5 було визнано право власності на домоволодіння, яке належало померлій. Проте, земельну частку (пай), яка належала матері, її син юридично не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі на земельну частку (пай), яку він фактично прийняв у спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 За життя ОСОБА_5 заповітного розпорядження не складав. Позивач частково оформила свої спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_5 Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай) ОСОБА_4, спадкоємцем після смерті якої був її син, тобто батько позивача - ОСОБА_5, позивач звернулась до приватного нотаріуса, але у видачі вказаного свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Зокрема, позивачем не надано документів, які підтверджують зареєстроване право власності на зазначене спадкове майно за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4. Таким чином позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на викладені вище обставини, представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Іскра», розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на ім'я померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4.

Ухвалою від 09 серпня 2018 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, її представник за довіреністю ОСОБА_3 надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а. с. 93). Представник відповідача - Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області в підготовче засідання не з'явився, повідомивши, що з позовом згодні, просили розглянути справу без участі представника селищної ради (а. с. 94).

Представники третіх осіб - відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумської області та приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова В.М. у підготовче засідання також не з'явились. Нотаріус просила зазначену справу розглянути без її участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а. с. 29, 32).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Стосовно визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, суд враховує наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 була матір'ю ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 смт. Жовтневе Білопільського району Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4 (а. с. 11).

Зі змісту довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 02 липня 2018 року № 402/102-18 вбачається, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, що видавався на ім'я ОСОБА_4, САПТЗТ «Бобрицьке», виданий власнику за життя на руки. Оригінал сертифікату виготовляється в одному примірнику, у відділі не зберігається (а. с. 17).

Довідкою відділу від 04 червня 2018 року № 71/132-18 також встановлено, що згідно чинного законодавства України оригінали правовстановлюючих документів, виготовлених на померлих осіб, видаються на запит компетентних органів - нотаріусів або суду. Дублікати правовстановлюючих документів на померлих осіб не виготовляються. У випадку втрати оригіналу правовстановлюючого документу, питання спадкування вирішується у судовому порядку. Копія архівного примірника державного акту на право колективної власності на землю САПТЗТ «Бобрицьке» з метою недопущення можливих порушень прав та законних інтересів громадян буде виготовлена та надана на запит компетентних органів (а. с. 16).

З інформаційної довідки, виданої відділом у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 01 серпня 2018 року за № 79/132-18 вбачається, що станом на 2018 рік оціночна вартість об'єкта оцінки - земельної частки (паю), розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) складає 96 448 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бобрицької сільської ради (бувше САПТЗТ «Бобрицьке») на а. с. 18.

На підставі довідки, виданої Бобрицьким старостатом Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 17 травня 2018 року № 88 ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а/з № 12 від 02 червня 1999 року за життя належало право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Бобрицьке» розміром 4,66 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). До дня смерті ОСОБА_4 була зареєстрована в АДРЕСА_2 Спадщину прийняв її син ОСОБА_5 шляхом управління спадковим майном. Заповіт від імені померлої виконкомом сільської ради не посвідчувався, не змінювався і не відмінявся (а. с. 13).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 7).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 13 листопада 200 року за ОСОБА_5 визнано право власності на домоволодіння, а саме: будинок АДРЕСА_3

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області (а. с. 9).

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Зі змісту письмового роз'яснення, виданого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Юморановою В.М. з метою оформлення спадкових прав, вбачається, що оформлення спадщини після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року не вдається можливим, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а. с. 15).

У відповідності до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року держнотконторою не заводилась, в Спадковому реєстрі відсутня будь-яка інформація. Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5, заведено спадкову справу № 12/2017 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Юморановою В.М. (а. с. 10, 12, 92).

Згідно витребуваної судом вищезазначеної спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1. Спадщина, на яку видані свідоцтва складається із транспортного засобу марки HYUNDAI та 1/3 частки квартири АДРЕСА_4

Зокрема, відповідно до ст. 11, ч. 1 ст. 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки, Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, який посвідчує право на земельну частку (пай) також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений. При цьому видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги представника позивача ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказану земельну частку (пай), розміром 4,66 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право на яке належало ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 527, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст.ст. 316, 328, 373, 392, 1216, 1218, 1220, 1261, 1269, 1296, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, ст.ст. 81, 125 Земельного Кодексу України, ст.ст. 10, 81, 200, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_7, КНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області (місце знаходження: смт. Миколаївка, бульвар Свободи, буд. 2 Білопільський район Сумська область, ), треті особи: відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (місце знаходження: 41800, м. Білопілля, вул. Старопутивльська, 20, ), приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова Валентина Михайлівна, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Бобрицьке», розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :