Справа № 524/5030/16-ц
Провадження №2/524/23/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., за участі позивачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договорами позик, -

В С Т А Н О В И В

У липні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позик.

Позивачі зазначали, що 21 лютого 2013 року на підставі укладеного договору позики з відповідачем ОСОБА_6, позивач ОСОБА_1 надав останній у борг 10000 грн. терміном до 21 серпня 2013 року зі сплатою по 500 грн. щомісячно за користування грошовими коштами. Відповідач на підтвердження взяття коштів у позику надала розписку. Крім того, у розписці зазначалося, що відповідач ОСОБА_4 зобов'язувалася перед цим позивачем відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов'язань, що виникли з договору позики в повному обсязі.

23 квітня 2013 року на підставі укладеного договору позики з відповідачем ОСОБА_6, позивач ОСОБА_2 надав останній у борг 3500 дол. США терміном до 01 грудня 2013 року зі сплатою по 175 дол. США в гривневому еквіваленті по курсу продажу долара США 23 числа щомісячно за користування грошовими коштами. Відповідач на підтвердження взяття коштів у позику надала розписку. Крім того, у розписці зазначалося, що відповідач ОСОБА_4 зобов'язувалася перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов'язань, що виникли з договору позики в повному обсязі.

У вказаний в розписках строк відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 кошти не повернули і на прохання про повернення коштів не реагують.

Просили стягнути у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 кошти: - на користь позивача ОСОБА_1 за договором позики від 21 лютого 2013 року на суму 29 тис. грн.; - на користь позивача ОСОБА_2 - кошти за договором позики від 23 квітня 2013 року у сумі 238 676,50 грн., та судові витрати ( а.с. 2-4).

Після уточнення позовних вимог у червні 2018 року, посилаючись на раніше не повідомлений суду факт укладеної угоди з ОСОБА_7, позивачі остаточно просили: - стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 29000 грн. солідарно; - стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 238676,50 грн. солідарно; - стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10000 грн.; - стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 87027 грн.; - стягнути з усіх відповідачів судові витрати солідарно. При цьому, зазначали, що 22 листопада 2014 року ОСОБА_7 надав розписку у формі письмової мирової угоди, в якій зобов'язався упродовж 3 років з дати складання мирової угоди погасити боргові зобов'язання ОСОБА_6 по розпискам від 21 лютого 2013 року та 23 квітня 2013 року по поверненню основних сум боргу без відсотків до 22 листопада 2017 року. У вказаний в мировій угоді строк відповідач ОСОБА_7 кошти не повернув і на прохання про повернення коштів відповідачі не реагують ( а.с.148-151).

Ухвалою суду від 04 листопада 2016 року було задоволено заяву позивачів та накладено арешт на належні відповідачеві ОСОБА_4 11/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 01 червня 2018 року залучено до участі у справі співвідповідачем ОСОБА_7 (а.с.128).

У січні 2017 року представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подано заперечення на позов з посиланням на пропуск позивачами строку позовної давності (а.с.36-38).

Будь-які інші клопотання сторін у справі до розгляду справи по суті до суду не надходили.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх представник ОСОБА_3 позов підтримали, просили задовольнити посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в частині стягнення боргу з ОСОБА_4, посилаючись на те, що забезпечення виконання ОСОБА_6 зобов'язань за договорами позик перебрав на себе чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_7, що приховувалося позивачами навмисно.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не прибули повторно, про дату розгляду справи повідомлялися належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку та шляхом надання оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомляли.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, відповідача, їх представників, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду і якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ч.1 ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, - відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно ст. 559 цього Кодексу порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Судом достовірно встановлено, що 21 лютого 2013 року позивач ОСОБА_1 надав у позику відповідачу ОСОБА_6 кошти у розмірі 10000 грн. терміном до 21 серпня 2013 року зі сплатою по 500 грн. щомісячно за користування грошовими коштами. Відповідач ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_4 на підтвердження взяття коштів у позику надала позивачеві ОСОБА_1 письмову розписку із зазначенням факту отримання коштів, строк у повернення коштів та розміри процентів за користування позикою. Крім того, у розписці зазначалося, що ОСОБА_4 зобов'язувалася перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов'язань, що виникли з договору позики в повному обсязі (а.с.5). Дана обставина постає з позовної заяви, підтверджується розпискою, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.5).

23 квітня 2013 року позивач ОСОБА_2 надав у позику відповідачу ОСОБА_6 кошти у розмірі 3500 дол. США терміном до 01 грудня 2013 року зі сплатою по 175 дол. США в гривневому еквіваленті по курсу продажу долара США 23 числа щомісячно за користування грошовими коштами. Відповідач ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_4 на підтвердження взяття коштів у позику надала позивачеві ОСОБА_2 письмову розписку із зазначенням факту отримання коштів, строк у повернення коштів та розміри процентів за користування позикою. Крім того, у розписці зазначалося, що ОСОБА_4 зобов'язувалася перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов'язань, що виникли з договору позики в повному обсязі (а.с.6). Дана обставина постає з позовної заяви, підтверджується розпискою, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.6).

22 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_7 надав позивачам розписку про взяття на себе зобов'язань повернення коштів одержаних відповідачем ОСОБА_6 у позику від позивачів та повернення цих коштів протягом трьох років з дня написання розписки (а.с.126).

Отже, суд констатує, що між позивачами та відповідачем ОСОБА_6 були фактично укладені договори позики. При цьому, у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_4 взяла на себе солідарні обов'язки (порука).

Пізніше, у листопаді 2014 року відповідач ОСОБА_7 поручився за виконання ОСОБА_6 обов'язку повернення позивачам коштів взятих у позику у 2013 році.

Після 22 листопада 2014 року позивачі не укладали з відповідачем ОСОБА_4 будь-які договори поруки та/або письмові домовленості про продовження поруки ОСОБА_4 даною останньою при укладенні договорів позики.

Станом на день розгляду справи відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактично не повернули позивачам взяті в останніх кошти за договорами позик.

Суд констатує, що порука відповідача ОСОБА_4 у забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_6 своїх зобов'язань щодо повернення коштів взятих у борг за договорами позик - фактично та юридично припинена внаслідок досягнутих домовленостей між позивачами та відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_7

Тому, позивачі мають право вимоги до відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо повернення коштів взятих ОСОБА_6 у позику від позивачів.

Відповідач ОСОБА_4 не зобов'язана перед позивачами відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_6 зобов'язань за договорами позик.

Позивачі та їх представник не надали суду належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог до відповідача ОСОБА_4

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не надали суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог.

Необхідно стягнути з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь позивача ОСОБА_1 борг за договором позики від 21 лютого 2013 року у розмірі 13000 грн., який складається з суми боргу у розмірі 10 тис. грн. та 3000 грн. як процентів за користування позикою по 500 грн. щомісячно за 6-ть місяців як було визначено договором позики. При цьому, суд враховує, що вказані сторони не досягли будь-яких домовленостей щодо продовження строків нарахування процентів за користування коштами взятими у борг, пені, комісії, тощо. Згідно ст. 142 ЦПК України з цих відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути кошти у повернення сплачених коштів по оплаті судового збору в сумі 551,20грн. за мінімальною ставкою судового збору в частині вимог майнового характеру визначеної у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на день звернення з позовом відповідно в розмірі по 275,60 грн. з кожного.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь позивача ОСОБА_2 борг за договором позики від 23 квітня 2013 року у розмірі 4550 дол. США, який складається з суми боргу у розмірі 3500 дол. США та 1050 дол. США (175х6) як процентів за користування позикою по 175 дол. США щомісячно за 6-ть місяців як було визначено договором позики. При цьому, суд враховує, що вказані сторони не досягли будь-яких домовленостей щодо продовження строків нарахування процентів за користування коштами взятими у борг, пені, комісії, тощо. Згідно ст. 142 ЦПК України з цих відповідачів на користь позивача ОСОБА_2. необхідно стягнути кошти у повернення сплачених коштів по оплаті судового збору в сумі 580 грн. відповідно в розмірі по 290 грн. з кожного та на користь держави в частині несплаченого цим позивачем судового збору по 350, 42 грн. з кожного ((1280,83-580):2). При цьому, ціна позову ОСОБА_2 становить 4550 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на день розгляду справи становить 128083 грн. (4550х28,15), де 1% становить 1280,83 грн..

Позивачам слід відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 за безпідставністю. При цьому, витрати, які понесла відповідач ОСОБА_4 щодо оплати вартості наданої правової допомоги на суму 2026,40 грн. згідно ст. 142 ЦПК України підлягають відшкодуванню позивачами у пропорційних частинах від заявлених вимог до цього відповідача, а саме: - з позивача ОСОБА_1 - 405,28 грн. (2026,40 грн.:10000); - з позивача ОСОБА_2 - 1621,12 грн. ( 2026,40 грн.-405,28 грн.)

Керуючись ст. ст. 16, 553, 559, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 142, 258, 259, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 та позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 21 лютого 2013 року у розмірі 13000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 кошти у повернення сплачених коштів по оплаті судового збору в розмірі по 275,60 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 23 квітня 2013 року у розмірі 4550 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 кошти у повернення сплачених коштів по оплаті судового збору в розмірі по 290 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави судовий збір по 350,42 грн. з кожного.

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_4 про стягнення боргів за договорами позики.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 кошти у повернення сплачених витрат по оплаті вартості наданих юридичних послуг у розмірі 405,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 кошти у повернення сплачених витрат по оплаті вартості наданих юридичних послуг у розмірі 1621,12 грн.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_3

Відповідач ОСОБА_6, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_4

Відповідач ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований: АДРЕСА_5, проживає: АДРЕСА_4

Відповідач ОСОБА_4, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_6

Повне рішення виготовлено 25 вересня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: