Справа №339/318/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2018 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Головенко О. С.
секретаря судового засідання Латик В.Є.
з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на житло , -
13 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 з позовною заявою, в якій просить визнати його таким, що втратив право на користування житлом по вул.Залізнична,14 в м.Болехів.
При цьому, вказує, йому належить ? частка житлового будинку, яку успадкував після смерті матері. Інша ? частка належала його батьку і після його смерті переходить йому згідно заповіту, але на даний час спадкування не завершено.
Постійна відсутність відповідача понад один рік без поважних причин створює для нього, як власника будинку, труднощі та додаткові матеріальні затрати. Відповідач не несе ніяких обов'язків по оплаті комунальних послуг та інших затрат по утриманні житла, так як в ньому не проживає, особистих речей в будинку немає і будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні житлом позивач та члени його сімї відповідачу не чинили.
19.09.2018 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.
29.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідач в судові засідання не зявився повторно, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява, про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності ( а.с.43, 74, 78-79) та не надав відзив на позов.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
- відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
- відповідач не подав відзив;
- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши вступне слово позивача та його представника, пояснення свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у родинних стосунках, як рідні брати, батьками яких є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвами про народження ( а.с.41-42).
Згідно свідоцтва про зміну імені відповідач ОСОБА_1 змінив прізвище на ОСОБА_4 ( а.с.40).
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.12.2012 року позивачу ОСОБА_1 належить ? частка домоволодіння по вул. Залізнична, 14 в м.Болехів Івано-Франківської області і вказана частка ним зареєстрована після смерті матері ОСОБА_6 (а.с.7-9)
Власником іншої 1/2 частини вказаного будинковолодіння був батько позивача ОСОБА_5, який згідно заповіту від 03.02.2017 року заповів все майно в користь позивача і після його смерті за заявою позивача відкрито спадкова справа (а.с.10-12).
Встановлено, що відповідач, який є членом сім"ї позивача (братом), зареєстрований в даному будинку і не проживає в ньому без поважних причин більше одного року (а.с.40-42, 13, 17-21).
Дана обставина підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та актами обстеження побутових умов, в яких зафіксований факт відсутності відповідача по місцю реєстрації без поважних причин більше одного року (а.с.14-16).
Зокрема, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_9, в присутності яких складався акт, вказали, що є сусідами та проживаючи поруч із вказаним будинковолодінням, стверджують, що відповідач не проживає більше двох років у вказаному будинку. При цьому, пояснили, що він добровільно залишив домоволодіння, особистих речей в будинку немає і виїхав на проживання до своєї дружини.
Отже, доказів на підтвердження того, що позивач своїми діями заважав праву проживання відповідачу в домоволодінні і він примусово залишив житлове приміщення судом не здобуто.
Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як зазначено в ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів особи може бути припинення дії, яка порушує право.
Судом достовірно встановлено, що відповідач не несе ніяких обов'язків по оплаті житла, так як в ньому не проживає без поважних причин, однак за комунальні послуги позивачу нараховують із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній адресі.
Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна відповідач створює перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна.
Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Позивач довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Зокрема, те, що відповідач більше 1 року тому залишив вказаний будинок, не проживає в ньому, несплачує комунальні послуги, не здійснюють догляд за ним, що свідчить про втрату інтересу до житла та відсутність в помешканні понад визначені законом строки без поважних причин.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 без поважних причин не проживає у належному позивачу домоволодінні більше одного року, втративши інтерес до вказаного житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.
Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на нього.
На підставі викладеного ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вул.Залізнична, 14 м.Болехів Івано-Франківської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування або імя сторін, їх місцезнаходження або місце проживання:
ОСОБА_3 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_4 - місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дата складання повного тексту рішення - 26 листопада 2018 року.
Суддя О.С. Головенко