Номер справи 223/326/18
Номер провадження № 2/220/586/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.;

при секретарі - Черняєвій С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Велика Новосілка Донецької області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

15 травня 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вимоги позивача мотивовано припиненням шлюбних стосунків.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У письмовій заяві відповідач з позовними вимогами погодився повністю.

Спір відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем відсутній.

Враховуючи неявку сторін, подання ними письмових заяв, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними документами.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено,

10 лютого 2008 року відділом РАЦС Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 14.

Щодо підтвердження факту реєстрацію шлюбу 29.02.2008 року відділом видано свідоцтво серії 1-НО № 119662.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження від 18.08.2008 року серія І-НО № 207441, виданого відділом РАЦС Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 114.

Дитина, згідно позовної заяви, проживає разом з матірю, позивачем по справі, що не заперечене сторонами. Відповідач проживає окремо від дружини та дитини.

У відповідності ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Спільна дитина проживає з матірю, позивачем по справі та надалі буде проживати з нею. Спору відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем немає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.

Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення у даній справі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але позивач дане питання у позові не піднімає, тому суд це питання не розглядає.

Згідно позовної заяви, після розірвання шлюбу позивач про повернення їй дошлюбного прізвища не просить тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище.

Враховуючи ст. ст. 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН НОМЕР_2), який був зареєстрований 29.02.2008 року відділом РАЦС Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 14 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачеві залишити шлюбне прізвище «Колодязна»

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення його повного тексту.

Суддя Г.М. Яненко