Справа № 465/4960/17 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1478/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2018 року в складі судді Кузя В.Я. в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання дійним договору,-

встановила:

29.08.2017р. позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання дійним договору. Просив визнати дійсним договір купівлі-продажу ? частини комплексу будівель та споруд, укладений 09.01.2013 року між ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2017 року відкрито провадження у даній справі. Справу призначено до розгляду.

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2018 рокупозовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання дійним договору, передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що предметом спору в даній справі є спір про право і повинен розглядатись за правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Покликається на те, що справа прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2018 року та направити справу до Франківського районного суду м. Львова для розгляду по суті.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Ухвалою про призначення справи до розгляду від 29 жовтня 2018 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті (ст. 23 ЦПК України).

Статтею 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відкриваючи провадження у справі суд виходив з того, що позовна заява оформлена у відповідності до вимог 119, 120 ЦПК України, підсудна Франківському районному суду м. Львова (а.с. 28).

Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами.

Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 звернувшись в суд з позовними вимогами, предметом яких є визнання дійним договору, в позовній заяві визначив відповідачем ОСОБА_2, зазначивши його місце реєстрації АДРЕСА_1.

Передавши справу за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області, суд першої інстанції виходив з того, що нерухоме майно, яке є предметом позову, знаходиться в Миколаївському районі Львівської області, у зв'язку із чим справа не підсудна Франківському районному суду м. Львова.

Згідно із ст. 30 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Аналогічні положення містились і у ч. 1 ст. 114 ЦПК України (в редакції закону, що діяла на момент пред'явлення позову та відкриття провадження у справі) за якою позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_3 подав копію спірного договору купівлі-продажу 1/2 частини комплексу будівель та споруд (а.с. 14).

Згідно п. 1.1 договору предметом такого є комплекс будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Пролісок», що знаходиться в с. Бродки, на вул. Мочари, Миколаївського району Львівської області.

Адреса об'єкта (місцезнаходження) також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 11).

Відтак, враховуючи те, що предметом даного спору є договір купівлі продажу, який стосується нерухомого майна, місцезнаходження якого є с. Бродки, Миколаївського району, враховуючи вимоги, як статті 114 ЦПК України (в редакції закону від 18.03.2004 року) так і ст. 30 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року), справа підсудна Миколаївському районному суду Львівської області.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для передачі справи за підсудністю Миколаївському районному суду Львівської області, є правильним, у зв'язку з чим, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Поряд з цим, не може залишитись поза увагою колегії суддів те, що дійшовши обґрунтованого висновку про підсудність справи іншому суду, Франківський районний суд м. Львова передав за підсудністю позовну заяву, а не справу, як це визначено ст. 31 ЦПК України, однак зазначене не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк