справа №622/557/18
провадження №2/619/1726/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.

при секретарі Жорняк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Золочівська селищна рада «Про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування»,-

В С Т А Н О В И В:

До Дергачівського районного суду Харківської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Територіальної громади Золочівська селищна рада «Про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування».

В обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що 02 лютого 2017 року у м. Харкові у віці 94 роки померла її двоюрідна бабуся, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище якої Кулик), яка є рідною сестрою бабусі позивача по батьку ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4). Заповіту вона не залишила.

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді житлового будинку загальною площею у 70,9 кв.м. та житловою у 40, 1 кв м. з надвірними будівлями: прибудова А-1, веранда «а», ганок «а1», літня кухня «Б», веранда б» сараї «В,Г та Д», вбиральня «Ж», льох «а2» огорожа 1-4 , які розташовані у м. Золочів, вул. 1-го травня № 50 на земельній ділянці земельного фонду селищної ради Золочівського району Харківської області. Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_2А на підставі таких правовстановлюючих документів: свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.10.2005 р. нотаріусом Золочівської державної нотаріальної конторі Харківської області за яким 1/2 частка житлового будинку № 50 по вул. 1-го травня у м. Золочіві перейшла у власність ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після чоловіка, ОСОБА_5, померлого 04.02.2003 року. Ця частка житлового будинку зареєстрована за ОСОБА_2 в КП « Бюро технічної інвентаризації Золочівського р-ну 07.10.2005 р. за №11868212; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого, державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної конторі 27.04.2012, за яким 1/2 частка житлового будинку № 50 по вул. 1-го Травня у м. Золочів перейшла у власність ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після сина, ОСОБА_6, померлого 16.09.2011 року. Ця частка будинку зареєстрована за ОСОБА_2 в КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» 07.05 2012 р за № 16.

Як свідчать данні з ринку продажу нерухомості на початок 2018 року, ціни житлових будинків у районах Харківської області значно впали. Вони визначається з урахуванням фізичного зносу будівель, віддаленості місця розташування транспортного сполучення та наявності роботи чи соціально благоустрою та забезпечення за місцем його знаходження В наступній час будинок знаходиться в запущеному стані. Майже півтора року не опалюється, на земельній ділянці та в будинку не має води. Житловий будинок та дворові споруди потребують капітального ремонту, дещо вже завалилось. Згідно інформаційної довідки АН «Харків Ріеєлтр» від 15.05.2018 року ринкова вартість успадкованого житлового будинку з дворовими спорудами розташованого у м. Золочів станом на 2018-й рік може становити від 75 до 150 тисяч гривень. Тому я вважаю що ціна мого позову не може перевищувати дійсну вартість спадщини у 90 000 гривень.

Після смерті чоловіка та сина бабуся залишилась одна і проживала в своєму будинку м. Золочів. Рідних, крім позивача, у неї не має. Тому, в звязку з її віком і потребою сторонньої допомоги, з 2011 року вона знаходилась під постійним доглядом ОСОБА_1 На початку січня 2017 року, в звязку з отриманою нею травмою та необхідністю лікування, позивач забрала її до себе у Харків, де вона померла 02.02. 2017 р. Похована бабуся позивачем у м. Золочів на центральному кладовищі 03.02.2017 року поруч з її чоловіком.

Згідно п. 1 ст.1265 ЦК України, після померлої ОСОБА_2 ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_7), як двоюрідна онука є її спадкоємцем за законом 5-ї черги. Згідно ст.ст. 1268,1269 ЦК України, спадщину після неї позивач прийняла, звернувшись у 6-ти місячній строк з заявою до державної нотаріальної контори Золочівського району що підтверджено витягом зі спадкового реєстру.

Однак, отримати свідоцтво про право власності на прийняту спадщину у нотаріальній конторі згідно ст.1296 ЦК України, позивач не може в звязку з відсутністю частки документів, які підтверджують факт родинних відносин позивача з померлою бабусею та деяких помилок в інших документах про їх родинні відносини.

Так, в свідоцтві про народження спадкодавця ОСОБА_2 за №0758267 російською мовою записано що, «Кулик (дошлюбне прізвище) ОСОБА_8, родилась 9 ноября 1922 г.» її батьками записані (російською мовою) ОСОБА_9 та матірю - ОСОБА_10. Актовий запис № 1186. Це свідоцтво було видане у вересні 1923 року в районному відділі (на той час ЗАГС) Деркачівського району Харківської області. В свідоцтві є штамп від 9.12.1951 р. про видачу паспорту. Оригінал свідоцтва дуже в поганому стані, не всі графи збереглись.

Отримати витяг з актового запису про народження ОСОБА_2 за 1923-й рік з Обласного архіву РАСЦ позивач не може, в звязку тим, що за війни архівні данні не збереглись. Між тим, збережене спадкодавцем свідоцтво по народження може бути прийняте судом як доказ, в підтвердження факту реєстрації її народження, її дошлюбного прізвища, та підтвердження факту наших родинних відносин.

Згідно довідок державного Архіву Харківської області від 07.06.2017 року та витягу з метричної книги рідна бабуся позивача, ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_11 народилась 15 березня 1915 року на х. Лагутіно Деркачівської області, про що зроблено запис за № 16 в метричній книзі Успенської церкви с. Дементьївка Харківського повіту її батьками записані (російською мовою) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (дошлюбне прізвище Елисеева). Ця довідка може бути припустимим доказом факту родинних відносин моєю бабусеюпозивача, ОСОБА_3 та ії померлою сестрою ОСОБА_2.

Крім того Архівною довідкою повідомлено, що не збереглись докази підтвердження факту реєстрації шлюбу між моєю бабусею, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , що повинно підтверджувати факт зміни її дошлюбного прізвища та родинних відносин моєї матери з померлою сестрою.

Факт зміни прізвища спадкодавця підтверджується Свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 за №3, який був проведеній 11.06.1941 року в Золочівському районі Харківської області з цього документу видно що дошлюбне прізвище ОСОБА_13 було змінено на ОСОБА_5. Крім того в свідоцтві є відмітка, що ОСОБА_2 17.12.1949 року був виданий НОМЕР_1, що свідчить про те, що цей документ був дійсній як доказ реєстрації шлюбу та зміни прізвище спадкодавцем ОСОБА_2 В підтвердження шлюбних відносин також може бути прийняте Свідоцтво про право власності на спадину, яке було вдане ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_5 Такі докази також можуть бути прийняті до суду в підтвердження факту родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем.

19.08.2016 року ОСОБА_1 родинних відносин з рідною бабусею ОСОБА_14 (сестрою спадкодавця ОСОБА_2А.) підтверджено копією свідоцтва про народження №1379693, видного 09.06.2014 р в Туркменістані., про те що ОСОБА_7 народилась 03.02.1969 року, у якому батьком позивача вказаний ОСОБА_15, який є сином ОСОБА_16

Факт родинних відносин батька позивача ОСОБА_15 з матірю ОСОБА_17, в звязку з помилками, припущеними в напису прізвищ (Клещенко- Кліщенко) батька та його матері (одної літери в різних документах батька матері, підтверджено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкої від 23 вересня 2009 року.

Факт зміни прізвища позивача з ОСОБА_15 на ОСОБА_18 підтверджено свідоцтвом про шлюб, який був зареєстрованій 09 вересня 1991 року в Харківському Міському відділі РАЦС № 1 з ОСОБА_19, яким шлюб було розірвано 18.05.2004 року.

Так як інших спадкоємців після ОСОБА_2 крім позивача не має, про що свідчить витяг зі спадкового реєстру нотаріуса, то відповідачем по справі притягнута Золочівська селищна рада, яка згідно ст. 1277ЦК України може отримати право на відмерлу спадщину у разі якщо позивач не доведе факт родинних відносин зі спадкодавцем.

Позивач без рішення суду не може отримати право власності на спадкове майно, тому згідно ст.7 ЦПК України позивач звертається до суду з позовом про визнання права власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, відповідно до поданої заяви просить суд розглядати справу у її відсутність, без фіксації технічними засобами, на задоволені позову наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе слухати справу без фіксування технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що що 02 лютого 2017 року у м. Харкові у віці 94 роки померла її двоюрідна бабуся, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище якої Кулик), яка є рідною сестрою бабусі позивача по батьку ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13). Заповіту вона не залишила.

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді житлового будинку загальною площею у 70,9 кв.м. та житловою у 40, 1 кв м. з надвірними будівлями: прибудова А-1, веранда «а», ганок «а1», літня кухня «Б», веранда б» сараї «В,Г та Д», вбиральня «Ж», льох «а2» огорожа 1-4 , які розташовані у м. Золочів, вул. 1-го травня № 50 на земельній ділянці земельного фонду селищної ради Золочівського району Харківської області. Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_2А на підставі таких правовстановлюючих документів: свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.10.2005 р. нотаріусом Золочівської державної нотаріальної конторі Харківської області за яким 1/2 частка житлового будинку № 50 по вул. 1-го травня у м. Золочіві перейшла у власність ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після чоловіка, ОСОБА_5, померлого 04.02.2003 року. Ця частка житлового будинку зареєстрована за ОСОБА_2 в КП « Бюро технічної інвентаризації Золочівського р-ну 07.10.2005 р. за №11868212; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого, державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної конторі 27.04.2012, за яким 1/2 частка житлового будинку № 50 по вул. 1-го Травня у м. Золочів перейшла у власність ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після сина, ОСОБА_6, померлого 16.09.2011 року. Ця частка будинку зареєстрована за ОСОБА_2 в КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» 07.05 2012 р за № 16.

Як свідчать данні з ринку продажу нерухомості на початок 2018 року, ціни житлових будинків у районах Харківської області значно впали. Вони визначається з урахуванням фізичного зносу будівель, віддаленості місця розташування транспортного сполучення та наявності роботи чи соціально благоустрою та забезпечення за місцем його знаходження В наступній час будинок знаходиться в запущеному стані. Майже півтора року не опалюється, на земельній ділянці та в будинку не має води. Житловий будинок та дворові споруди потребують капітального ремонту, дещо вже завалилось. Згідно інформаційної довідки АН «Харків Ріеєлтр» від 15.05.2018 року ринкова вартість успадкованого житлового будинку з дворовими спорудами розташованого у м. Золочів станом на 2018-й рік може становити від 75 до 150 тисяч гривень. Тому я вважаю що ціна мого позову не може перевищувати дійсну вартість спадщини у 90 000 гривень.

Після смерті чоловіка та сина бабуся залишилась одна і проживала в своєму будинку м. Золочів. Рідних, крім позивача, у неї не має. Тому, в звязку з її віком і потребою сторонньої допомоги, з 2011 року вона знаходилась під постійним доглядом ОСОБА_1 На початку січня 2017 року, в звязку з отриманою нею травмою та необхідністю лікування, позивач забрала її до себе у Харків, де вона померла 02.02. 2017 р. Похована бабуся позивачем у м. Золочів на центральному кладовищі 03.02.2017 року поруч з її чоловіком.

Згідно п. 1 ст.1265 ЦК України, після померлої ОСОБА_2 ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_15), як двоюрідна онука є її спадкоємцем за законом 5-ї черги. Згідно ст.ст. 1268,1269 ЦК України, спадщину після неї позивач прийняла, звернувшись у 6-ти місячній строк з заявою до державної нотаріальної контори Золочівського району що підтверджено витягом зі спадкового реєстру.

Однак, отримати свідоцтво про право власності на прийняту спадщину у нотаріальній конторі згідно ст.1296 ЦК України, позивач не може в звязку з відсутністю частки документів, які підтверджують факт родинних відносин позивача з померлою бабусею та деяких помилок в інших документах про їх родинні відносини.

Так, в свідоцтві про народження спадкодавця ОСОБА_2 за №0758267 російською мовою записано що, «Кулик (дошлюбне прізвище) ОСОБА_8, родилась 9 ноября 1922 г.» її батьками записані (російською мовою) ОСОБА_9 та матірю - ОСОБА_10. Актовий запис № 1186. Це свідоцтво було видане у вересні 1923 року в районному відділі (на той час ЗАГС) Деркачівського району Харківської області. В свідоцтві є штамп від 9.12.1951 р. про видачу паспорту. Оригінал свідоцтва дуже в поганому стані, не всі графи збереглись.

Отримати витяг з актового запису про народження ОСОБА_2 за 1923-й рік з Обласного архіву РАСЦ позивач не може, в звязку тим, що за війни архівні данні не збереглись. Між тим, збережене спадкодавцем свідоцтво по народження може бути прийняте судом як доказ, в підтвердження факту реєстрації її народження, її дошлюбного прізвища, та підтвердження факту наших родинних відносин.

Згідно довідок державного Архіву Харківської області від 07.06.2017 року та витягу з метричної книги рідна бабуся позивача, ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13) ОСОБА_11 народилась 15 березня 1915 року на х. Лагутіно Деркачівської області, про що зроблено запис за № 16 в метричній книзі Успенської церкви с. Дементьївка Харківського повіту її батьками записані (російською мовою) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (дошлюбне прізвище Елисеева). Ця довідка може бути припустимим доказом факту родинних відносин моєю бабусеюпозивача, ОСОБА_3 та ії померлою сестрою ОСОБА_2.

Крім того Архівною довідкою повідомлено, що не збереглись докази підтвердження факту реєстрації шлюбу між моєю бабусею, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , що повинно підтверджувати факт зміни її дошлюбного прізвища та родинних відносин моєї матери з померлою сестрою.

Факт зміни прізвища спадкодавця підтверджується Свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 за №3, який був проведеній 11.06.1941 року в Золочівському районі Харківської області з цього документу видно що дошлюбне прізвище ОСОБА_13 було змінено на ОСОБА_5. Крім того в свідоцтві є відмітка, що ОСОБА_2 17.12.1949 року був виданий НОМЕР_1, що свідчить про те, що цей документ був дійсній як доказ реєстрації шлюбу та зміни прізвище спадкодавцем ОСОБА_2 В підтвердження шлюбних відносин також може бути прийняте Свідоцтво про право власності на спадину, яке було вдане ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_5 Такі докази також можуть бути прийняті до суду в підтвердження факту родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем.

19.08.2016 року ОСОБА_1 родинних відносин з рідною бабусею ОСОБА_14 (сестрою спадкодавця ОСОБА_2А.) підтверджено копією свідоцтва про народження №1379693, видного 09.06.2014 р в Туркменістані., про те що ОСОБА_7 народилась 03.02.1969 року, у якому батьком позивача вказаний ОСОБА_15, який є сином ОСОБА_16

Факт родинних відносин батька позивача ОСОБА_15 з матірю ОСОБА_17, в звязку з помилками, припущеними в напису прізвищ (Клещенко- Кліщенко) батька та його матері (одної літери в різних документах батька матері, підтверджено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкої від 23 вересня 2009 року.

Факт зміни прізвища позивача з ОСОБА_15 на ОСОБА_18 підтверджено свідоцтвом про шлюб, який був зареєстрованій 09 вересня 1991 року в Харківському Міському відділі РАЦС № 1 з ОСОБА_19, яким шлюб було розірвано 18.05.2004 року.

Так як інших спадкоємців після ОСОБА_2 крім позивача не має, про що свідчить витяг зі спадкового реєстру нотаріуса, то відповідачем по справі притягнута Золочівська селищна рада, яка згідно ст. 1277ЦК України може отримати право на відмерлу спадщину у разі якщо позивач не доведе факт родинних відносин зі спадкодавцем.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат",від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР(далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно дост. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вказане, проводячи аналіз наданих суду доказів суд вважає, що позивач прийняла спадщину фактично, відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України і її позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 16, 41, 328, 392, 1216, 1217, 1218 ,1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 77-80, 141,259 ,263- 265 , 354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 70,9 кв.м. та житловою у 40, 1 кв м. з надвірними будівлями: прибудова А-1, веранда «а», ганок «а1», літня кухня «Б», веранда «б» сараї «В, Г та Д», вбиральня «Ж», льох «а2» огорожа 1-4, які розташовані у м. Золочів, вул. 1-го травня № 50 на земельній ділянці земельного фонду селищної ради Золочівського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець