Провадження № 2/582/361/18
Справа № 582/1016/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Петен Я.Л.,

за участю секретаря Климась С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, с. Плавинище, Роменського району Сумської області, до Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2018 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 17 серпня 2008 року після смерті ОСОБА_3 терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Вказаний позов обґрунтований тим, що після смерті діда позивача по лінії батька - ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,44 га, що знаходиться на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено за померлим державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 № 713109, виданим 12.12.2002 Тернівською селищною радою народних депутатів на підставі розпорядження голови Недригайлівської райдержадміністрації від 15.08.2002 за № 299. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав, позивачу було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку шляхом надання роз`яснення щодо неможливості видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця. Про таку необхідність він раніше не знав, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. Викладені обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, останній подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без участі його та позивача (а.с.34).

Представник Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.32).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв'язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 04 січня 1976 року в селищі Терни, Недригайлівського району, Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії МВ № 370391, виданого 13 грудня 2007 року Роменським МВ УМВС України в Сумській області (а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-БП № 315603 батьками позивача зазначені: в графі «батько» - ОСОБА_4, в графі «мати» - ОСОБА_5 (а.с.10).

17 серпня 2008 року в смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області помер ОСОБА_4, батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 305632 (а.с.7).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, наданої Недригайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що 15 серпня 1951 року народився ОСОБА_4, батько позивача. У графі «відомості про батька» значиться ОСОБА_3, а у графі «відомості про матір» значиться ОСОБА_6 (а.с.11).

17 серпня 2008 року в смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області помер також ОСОБА_3, рідний дід позивача по лінії батька, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 305633 (а.с.8).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,44 га, що знаходиться на території Тернівської селищної ради, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено за померлим державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 № 713109, виданим 12.12.2002 Тернівською селищною радою народних депутатів на підставі розпорядження голови Недригайлівської райдержадміністрації від 15.08.2002 за № 299 (а.с.14), яку позивач на час розгляду справи бажає оформити за собою.

З копії довідки, виданої Тернівським селищним головою 16.07.2018 за вих. №592-02-27, вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня смерті 17 серпня 2008 року був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3. На момент смерті ОСОБА_4 він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично проживав у ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишня Михна), буд. 3, спільно із співмешканкою ОСОБА_7 та батьком ОСОБА_3. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконавчим комітетом Тернівської селищної ради не посвідчувався (а.с.13).

З копії довідки, виданої Тернівським селищним головою 16.07.2018 за вих. №591-02-27, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, до дня смерті 17 серпня 2008 року постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишня Михна), буд. 3. На момент смерті ОСОБА_3 він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишня Михна), буд. 3, разом з ним зареєстрована і проживала ОСОБА_7, яка не має родинних звязків зі спадкодавцем. Заповіт від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом Тернівської селищної ради посвідчувався 29.02.2008, реєстровий номер 250, не змінювався і не відмінявся (а.с.12).

Із копії заповіту спадкодавця ОСОБА_3, посвідченого 29 лютого 2008 року секретарем виконкому Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, вбачається, що все своє майно він заповів сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьку позивача по справі, але останній спадщину не прийняв, так як помер із батьком в один день (а.с.35).

Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.26-31), спадкові справи після смерті 17.08.2008 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не заводились.

При зверненні позивача до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, йому фактично було відмовлено в цьому, оскільки можливості видати свідоцтво про право власності на спадщину немає у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав як спадкоємця (а. с. 9).

Так, суд доходить висновку про відсутність спадкоємців, які б прийняли спадщину, як за законом, так і за заповітом, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних, після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб (лист Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України»).

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування.

За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті рідного діда по лінії батька ОСОБА_3, на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживав, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріуса не звернувся.

Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за законом і мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлого 17 серпня 2008 року ОСОБА_3, від неї як спадкоємець не відмовився.

Відповідно до статті 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Тернівська селищна рада Недригайлівського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно.

На час розгляду справи, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину у встановлений законом строк після померлого ОСОБА_3 відсутні, спадщина не визнана відумерлою.

За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлого 17 серпня 2008 року ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Достатнім для подання позивачем ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку терміном один місяць.

Вимога про стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, додатковий строк один місяць з дня набрання рішенням законної сили, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 17 серпня 2008 року після смерті ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України від 15.12.2017, до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складене 20 вересня 2018 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Я. Л. Петен