Ухвала

27 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 754/2476/17-ц

провадження № 61-26771св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко Олег Валерійович, про визнання договору дарування недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Левенця Б. Б., Борисової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко О. В. про визнання договору дарування недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування від 16 грудня 2011 року. Укладаючи з відповідачем договір дарування позивач мала на меті укладення договору довічного утримання. Крім того, зазначала, що у 2011 році вона не могла прочитати договір перед його підписанням у зв'язку з проблемами із зором.

З цих підстав, з урахуванням уточнення позовних вимог ОСОБА_4 просила визнати зазначений договір дарування недійсним.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що укладаючи договір дарування вона помилялась щодо його істотних обставини чи мала вади зору. Крім того, суд дійшов висновку про застосування строків позовної давності.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено з інших підстав.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивач помилялась у правовій природі правочину та його правових наслідках, тому є підстави для визнання договору дарування недійсним. Проте ОСОБА_8 дізналась про порушення свого права у грудні 2011 року та пропустила строк позовної давності, про застосування якої заявив відповідач у справі.

У касаційній скарзі, поданій у листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року цивільна справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п'яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко Олег Валерійович, про визнання договору дарування недійсним, призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п'яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв А. О. Лесько С. П. Штелик