Справа № 645/3077/18
Провадження № 2-о/645/117/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мартинової О.М.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

секретар судових засідань - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова з заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_5, який помер 29 травня 2017 року, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що 29 травня 2017 року помер її батько ОСОБА_5 Останній рік до смерті померлий постійно фактично проживав разом з заявницею у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_2. ОСОБА_1 забрала батька до себе з метою постійного догляду через перенесену ним хворобу інсульт, та подальшу істотно утруднену можливість обслуговувати себе самому, батько був незрячим. До моменту смерті останнього заявниця доглядала за ним, так як той в силу свого віку часто хворів і постійно потребував сторонньої допомоги. Саме заявниця опікувалась за померлим за життя, жила з батьком однією сімєю та здійснила його поховання після смерті за свій кошт. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки №30 в с/т «Криничне» площею 0,0748 га, розташованої на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області. Заповіт спадкодавцем не складався. Оскільки вона проживала на час смерті з батьком то вважала, що вона є спадкоємцем І черги і автоматично прийняла спадщину. Померлий був одружений, однак його дружина померла 09.08.2011 року. Брат заявниці ОСОБА_6 помер 24.08.2003 року. Інших родичів померлий не мав. Звернувшись до нотаріальної контори за отриманням спадщини заявниці було відмовлено. Враховуючи той факт, що заявниця є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_5, яка на час відкриття спадщини постійно проживала з ним, у шестимісячний термін не заявляла про відмову від спадщини, вона змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення прав на спадкове майно.

Присутні в судовому засіданні заявник та її представник підтримали обставини викладені в заяві, просили заяву задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України. справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що 29 травня 2017 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №593781 виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 7988 (а.с. 10) та лікарським свідоцтвом про смерть №121 виданим 30 травня 2017 року КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №5» (а.с. 9).

Родинні відносини між заявником та її батьком, підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_10, серії ЯМ № 161786 виданого 22 червня 1954 року Анівським ЗАЦС, запис № 178 (а.с. 7) (щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_10, серії І-ВЛ №426856 (а.с.8)).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території Люботинської міської ради, Люботин, с/т «Криничне» ділянка 30, площею 0,0748 га, кадастровий номер :08:001:0030, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ХР №091571 (а.с.17).

ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за закономпісля смерті батька ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_12 померла 09 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №322293 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 10605 (а.с. 11). Брат заявниці ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серії І-ЯМ №047184 виданий 14 квітня 1959 року Чаплаківською селищною радою, запис №13) помер 24 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС №267522 виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 7536 (а.с. 13).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 25 травня 2018 року, ОСОБА_1 було відмовлено в її проханні відкриття та заведення спадкової справи, у звязку з тим, що документів, які підтверджують факт її постійного проживання з ОСОБА_5 на час його смерті, заявник не надала. Заявнику розяснено про її право звернутися до суду для встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини (а.с. 14).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом, вели спільне господарство та заявник піклувалась батьком.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №121 виданим 30 травня 2017 року КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №5» ОСОБА_5 29 травня 2017 року помер вдома, а саме за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У звязку з наведеним суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 19, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293-294, 316 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_5, який помер 29 травня 2017 року, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, місцезнаходження: м. Харків, вул. Лермонтовська, буд.20.

Повний текст рішення виготовлено 28 вересня 2018 року.

Суддя