Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду до ОСОБА_3 із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість в сумі 20309,09 гривень та судовий збір в сумі 1344,93 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 лютого 2018 року за заявою ОСОБА_2 заочне рішення суду від 07 червня 2016 року було скасовано.

20 лютого 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області зазначену справу передано на розгляд до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області за підсудністю.

27 лютого2018 року ПАТ КБ «Приват Банк» уточнив позовні вимоги до ОСОБА_2 та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5524,93 грн. за кредитним договором №б/н від 09 грудня 2011 року та судові витрати у справі.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09 грудня 2011 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 30 липня 2014 року ОСОБА_3 помер. В процесі розгляду справи було встановлено, що правонаступником померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_2. Вказує, що станом на 31 січня 2018 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 09.12.2011 року становить 5524,93 грн., яка складається з 1814,00 гривень заборгованості за кредитом, 3710,93 гривні заборгованості за відсотками. Посилаючись на положення статей 1218,1219, ч.2 ст.1281, 1282 ЦК України, просить стягнути з відповідача, як спадкоємця, наявну на день смерті спадкодавця заборгованість за кредитним договором.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надіслав до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав, зазначив, що після смерті 30 липня 2014 року його батька ОСОБА_4 він прийняв спадщину. Про борги свого батька він нічого не знав. Про борги дізнався у січні 2018 року, коли нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилається на частину 3 статті 1281 ЦК України, відповідно до якої якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Строк вимог по кредиту збігається зі строком закінчення дії кредитної картки липень 2015 року. Тобто ПАТ КБ «Приватбанк» мав можливість реалізувати право предявити свої вимоги до спадкоємців до останнього дня липня 2016 року, але у встановлений термін вимог не предявив. Передбачені законом строки для предявлення вимог кредитором не є строками позовної давності. Не предявлення кредиторами у встановлені статтею 1281 ЦК України строки претензій погашає належні їм права вимоги. На підставі цього просив суд відмовити у позові.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 грудня 2011 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Не повернувши борг, ОСОБА_3 помер 30 липня 214 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

Згідно з останнім розрахунком на день смерті ОСОБА_3 утворилась заборгованість за договором кредиту в розмірі 4756,31 гривень, яка складається з 2990,46 гривень заборгованості за тілом кредиту та 1765,85 гривень заборгованості за відсотками. При цьому проценти за користування тілом кредиту нараховані по день смерті позичальника.

Згідно з листом з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 18 січня 2018 року після смерті ОСОБА_3 31 жовтня 2014 року була заведена нотаріальна справа, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Єдиним спадкоємцем за законом є його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

27 березня 2018 року на імя ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку №42, розташованого у місті Маріуполі селище Старий Крим, вулиця Весела. Оціночна вартість спадкового майна не проводилась.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

З матеріалів цивільної справ вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» довідався про смерті позичальника лише в суді після скасування 02 лютого 2018 року заочного рішення за заявою спадкоємця ОСОБА_2 та предявив вимогу до спадкоємця шляхом подачі уточненого позову до суду 20 лютого 2018 року.

При таких обставинах шестимісячний строк на пред'явлення вимог кредитора спадкоємцям позичальника (ч. 2 ст. 1281 ЦК) мав закінчуватись 03 серпня 2018р.

Відповідач безпідставно вважає пропущеним строк пред'явлення вимог кредитора до спадкоємця позичальника.

Встановлені законом строки для пред'явлення претензій кредитора (ст. 1281 ЦК України) не є строками позовної давності (ст. 257 ЦК України).

В даному випадку додержання кредитором строків пред'явлення вимоги до спадкоємця позичальника, пред'явлення банком позову до суду до нього в лютому 2018 року в межах строку позовної давності (до спливу трирічного терміну), тягне за собою правову можливість задоволення непогашених позичальником за його життя грошових зобов'язань за рахунок спадкоємця.

Кредитор ПАТ КБ «Приватбанк» вправі пред'явити претензії до спадкоємця протягом шести місяців з того часу, відколи він дізнався про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги.

Тому посилання відповідача на положеннями ч. 4 ст. 1281 ЦК України, що регламентує позбавлення права вимоги кредитора, який пропустив строк пред'явлення вимоги спадкоємцям позичальника - є юридично неспроможним.

Згідно із частиною 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як вбачається з письмової інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 вересня 2018 року №137246351 спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 складається з 2/3 частки житлового будинку №42 по вулиці Весела (Кірова) в місті Маріуполі, загальною площею будинку 71,5 кв.м., житловою 44,3 кв.м.

Відповідач не заперечував, що вартість спадкового майна є більшою ніж виникла сума заборгованості у спадкодавця на момент смерті 4756,31 гривень, тобто вимоги предявлені в межах вартості спадкового майна.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк підлягають частковому задоволенню в сумі 4756,31 гривень.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн., то у порядку передбаченому статтею 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1186,29 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д) заборгованість за договором б/н від 09 грудня 2011 року у розмірі 4756,31 (чотири тисячі сімсот пятдесят шість грн. 31 коп.) гривень, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1186,29 (одна тисяча сто вісімдесят шість гривень 29 коп.) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 11 вересня 2018 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов