Ухвала

Іменем України

07 вересня2018 року

м. Київ

справа № 760/17094/17

провадження № 61-14273 ск 18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

Білоконь О. В., Хопти С. Ф., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 29 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва

від 04 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Сохацького ІгоряСеменовича про визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Сохацького І. С. з позовом про визнання недійсним договорів та витребування майна з чужого незаконного володіння.

У березні 2018 року ОСОБА_4 подав зустрічну позовну заяву до Мірмохаммадмехді Сеєдмехді про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом за договором про надання споживчого кредиту № 24-72Х/06-2006Н від 20 червня 2006 року, з урахуванням договору поруки № 24-72Х/06-2006Н, заборгованість в сумі

2 627 987 грн 48 коп., а також за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14 лютого 2007 року, з урахуванням договору поруки № 96008, заборгованість в сумі 2 998 872 грн 07 коп., а всього - 5 626 859 грн 55 коп.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 29 березня

2018 року зустрічну позовну заяву повернуто заявнику, роз'яснено, що повернення зустрічного позову не обмежує право ОСОБА_4 на звернення за захистом свої прав до суду у загальному порядку.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 04 червня 2018 року ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 29 березня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги доцільність спільного розгляду позовів, що виникають з одних правовідносин, що необхідно для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, і дійшли висновків, які не відповідають обставинам справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суди встановили, що первісний позов стосується визнання недійсними договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, застосування наслідків їх недійсності та витребування майна з чужого незаконного володіння, а зустрічний позов - стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_7, як поручителя.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що зустрічний позов не є взаємопов'язаним з первісним позовом, спільний їх розгляд в одному провадженні є недоцільним, оскільки задоволення зустрічного позову не виключає повне чи часткове задоволення первісного позову, підстави і предмет позовів є різними.

Судом першої інстанції аргументовано повернуто зустрічну позовну заяву із дотриманням вимог частини другої статті 193 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного впровадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оцінивши зміст судових рішень і доводи касаційної скарги, врахувавши процесуальну поведінку ОСОБА_4 у цій справі, постійна колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 29 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва

від 04 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В.Білоконь

С. Ф. Хопта