УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Смоленська Ю.Ю., з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні скаргу ОСОБА_2 (стягувач), заінтересована особа: ОСОБА_3 (боржник) на постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2018 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 519734,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 10.09.2008р., 3% річних 38980,05 грн., судові витрати в розмірі 3000,00 грн. за виконавчим листом № 2110/2347/12, виданим Дніпровським районним судом м.Херсона 08.08.2012 р. Вважає, що державним виконавцем не застосовані всі заходи примусового характеру для виконання рішення (обмеження у праві виїзду за кордон тощо).

13 листопада 2018 р. скарга прийнята до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., призначено судове засідання на 13-00 год. 21.11.2018 р.

Ухвалою Херсонського міського суд Херсонської області від 21 листопада 2018 року розгляд скарги відкладено на 28.11.2018 р., запропоновано старшому державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 надати в судове засідання матеріали виконавчого провадження № 50297336.

В судове засідання державний виконавець не прибув копію скарги, ухвали суду про прийняття скарги до провадження та судову повістку на 21.11.2018 р. отримано представником Головного управління юстиції 14.11.2018р.; копія ухвали суду від 21.11.2018р. про відкладення розгляду справи та пропозиція надати для огляду в судове засідання матеріали виконавчого провадження та судова повістка на 28.11.2018 р. отримано на офіційну електронну адресу 21.11.2018 р. Про причини неявки державний виконавець суд не повідомив, заперечення на скаргу та матеріали виконавчого провадження не надані.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою у вигляді СМС повідомлення, яка доставлена йому о 15-12 год. 21.11.2018р.

Представник заявника адвокат ОСОБА_1 вважав причину неявки боржника та державного виконавця неповажною, вважав можливим розглянути скаргу у їх відсутність на підставі ч.2 ст. 450 ЦПК України.

Суд, заслухав вступне слово представника заявника (стягувача), вивчив письмові докази, встановив наступне.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 19.06.2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики від 10.09.2008 р. стягнуто 519734,00 грн., 3% річних 38980,05 грн., судові витрати 3000,00 грн.

На виконання вказаного рішення 08.08.2012 р. Дніпровським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист № 2110/234/12, який перебував у виконавчому провадженні № 50297336.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки перевіркою встановлено, що згідно інформації державних реєстрів та організацій, що здійснюють облік та реєстрацію майна, у боржника відсутні грошові кошти, відсутня інформація щодо джерел отримання доходів, відсутнє рухоме майно, в тому числі, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, важка підіймальна техніка, плавзасоби, відсутнє нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення за законом. Державний виконавець прийшов до висновку, що у боржника відсутнє інше майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а частина друга цієї статті презюмує обовязки виконавця: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зокрема: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні (у разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу); у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Державним виконавцем на обґрунтування Постанови про повернення виконавчого документу суду не надано жодного доказу щодо підстав для її ухвалення.

Скаржником надано суду копію листа від 14.11.2017 р. з якої вбачається, що виконавчий лист, повернутий скаржнику, перебував у зведеному виконавчому провадженні, у боржника було майно транспортний засіб, на яке було визначена початкова ціна продажу на електронних торгах, відомості про продаж відсутні, але, виходячи з виконавчого листа жодної суми стягувачу не перераховано.

Крім того, адвокат ОСОБА_6 у червні 2017 року звертався до виконавчої служби з адвокатським запитом, в тому числі про надання інформації за виконавчим провадженням, проханням звернутися до суду з заявою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, звернутися до органів досудового розслідування щодо порушення відносно боржника кримінального провадження за ознаками ст. 382 КК України, але відповідь останньому не надана.

На підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За ч.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Доказів щодо прийнятих виконавцем заходів щодо розшуку майна суду не надано, акт не складений.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження», Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області не подано жодних належних доказів, які б свідчили про вжиття усіх, передбачених Законом, заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст. 129-1 Конституції України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

За приписами ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Ст. 451 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судові витрати по справі відсутні.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, за ч.1 ст. 453 ЦПК України відповідний орган державної виконавчої служби повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Повний текст ухвали виготовлено 28 листопада 2018 року.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 12, 13, 258-261, 268, 352-354, 450 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2(стягувач), заінтересована особа: ОСОБА_3 (боржник) на постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 щодо повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № 50297336, викладені у постанові від 30.10.2018 р.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 щодо повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 50297336 від 30.10.2018 року.

Зобовязати державного виконавця Осіпову Ірину Геннадіївну або іншу посадову особу, визначену начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відновити виконавче провадження № 50297336 за виконавчим листом № 2110/2347/12 від 08.08.2012 року виданого Дніпровським районним судом м.Херсона та вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії та заходи щодо стягнення заборгованості на виконання судового рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо у судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

СуддяОСОБА_7