РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридня О.Л.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Вимоги мотивувала тим, що вона є власником будинку №4 по пров. Трудовий в м. Волноваха, Волноваського району відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок. В будинку також зареєстрований відповідач її рідний син ОСОБА_2, якого вона прописала як члена своєї родини, але він з 1981року в будинку не живе, оскільки у 1981році він одразу після закінчення навчання був призваний до лав збройних сил, проходив службу з 1981року в СРСР на території Російської Федерації, де і залишився жити, оскільки служив прапорщиком по контракту, після розпаду СРСР він прийняв громадянство Росії, там постійно і проживає, є громадянином РФ, в її будинку давно немає його речей, він приїжджав до неї у гості востаннє ще у 2013році, більше не приїжджав. Виписатися він сам не може, оскільки не може приїхати до України і крім того у нього немає паспорта громадянина України. Відповідач не здійснює і ніколи не здійснював плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, вказані витрати несе позивач в повному обсязі. Особистих речей відповідача в будинку немає, він забрав їх коли поїхав. Вона хоче отримати субсидію, а для цього слід зняти з реєстрації відповідача, про що вона і просить суд.

У судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду належним чином завірену у нотаріальному порядку заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником будинку №4 по пров. Трудовий в м. Волноваха, Волноваського району відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.7). В будинку також зареєстрований відповідач її рідний син ОСОБА_2, який був прописаний у 1976році як член родини власника (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що відповідач з 1981року дотепер в будинку не живе, оскільки у 1981році він одразу після закінчення навчання був призваний до лав збройних сил, проходив службу з 1981року в СРСР на території Російської Федерації, де і залишився жити, оскільки служив прапорщиком по контракту, після розпаду СРСР він прийняв громадянство Росії, там постійно і проживає, є громадянином РФ, в будинку позивача з того часу немає його речей (а.с.9-10).

Виписатися відповідач сам не може, оскільки не може приїхати до України і крім того у нього немає паспорта громадянина України, оскільки він є громадянином іншої держави Російської Федерації (а.с.13-15). Відповідач не здійснює і ніколи не здійснював плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, вказані витрати несе позивач в повному обсязі. Особистих речей відповідача в будинку немає, він забрав їх коли поїхав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок встановлений законом.

Таким чином, оскільки відповідач у будинку не проживає без поважних причин більше одного року (фактично не живе вже більше 30-ти років), не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, я вважаю, що він втратив право користування вказаним житлом.

Отримання рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинку, необхідне для зняття відповідача з реєстрації у відповідальності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р № 1382-1V, оскільки кількість зареєстрованих осіб впливає на розмір оплати за комунальні послуги. Позивачка власник вказаного житла хоче отримати субсидію і не може, бо прописка в будинку відповідача цьому перешкоджає.

Ураховуючи вищенаведене, оцінивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду в розмірі 704,80гривень. Але позивачка не просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

На підставі ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.156 ЖК Укравїни, керуючись ст.ст. 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати відповідача ОСОБА_2 06.03.1961року народження. таким, що втратив право користування житлом за адресою: Донецька область, Волноваський р-н, місто Волноваха, провулок Трудовий, 4.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І.Мохов