Справа № 548/1449/17
Провадження № 2/548/54/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого - судді Миркушіної Н.С.

за участю секретаря судового засідання Листопад В.Л.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на обов»язкову частку майна ( земельної ділянки ) у спадщині та за зустрічним ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на обов»язкову частку майна ( земельної ділянки ) у спадщині, мотивуючи його тим, що вона ОСОБА_1, народилася в с. Бовбасівка Хорольського району Полтавської області, в даний час фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

У свідоцтві про народження позивача батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Позивач має також рідну сестру ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батько - ОСОБА_4, помер 23 січня 1971 року в с. Бовбасівка Хорольського району Полтавської області.

27 вересня 1975 року в ОСОБА_2 сільській раді Хорольського району Полтавської області позивач зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_7, актовий запис №11.

Після укладення шлюбу позивачу було присвоєно його прізвище - ОСОБА_7.

14 березня 1990 року в приміщенні виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області ОСОБА_5, мешканка села Трубайці Хорольського району Полтавської області, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність ОСОБА_3, рідної сестри позивача.

За життя, мати позивача ОСОБА_5 , відповідно до схеми організації території земельних часток ( паїв ) в межах розпайованих земель КСП та затвердженого розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 405 від 09.12.2009 року, мала право на земельну частку ( пай) площею 2,28 га на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області.

Зазначений вище документ втрачений при невідомих позивачу обставинах, про що вона дала відповідну об»яву в районну газету. Окрім того, частина правовстановлюючих документів маються лише у сестри позивача, копії яких вона відмовляється надати та не бажає взагалі спілкуватися із позивачем з приводу спадщини, яка залишилася після смерті матері.

24 вересня 2016 року мати ОСОБА_5 померла в с. Єньки Хорольського району Полтавської області.

В свою чергу ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, мотивуючи його тим, що вона ОСОБА_3 та її сестра ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5) є рідними доньками померлої 24 вересня 2016 року ОСОБА_5, що підтверджується наявними в додатках до первісного позову копією свідоцтва про народження її сестри, та долученою до цього позову копією свідоцтва про народження ОСОБА_3.

Після укладення шлюбу, дівоче прізвище було змінено на ОСОБА_3, що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу.

В останні перед смертю роки мати проживала разом із ОСОБА_3 в с. Єньки Хорольського району де і померла.

За життя мати ОСОБА_5 14 березня 1990 року склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3

В судове засідання позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним ОСОБА_1 не з"явилася, але подала до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій прохала визнати за нею право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею не 2,1891 га, а площею 2,28 га.

Крім цього, позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним ОСОБА_1 вказала, що відмовляється від обов"язкової частки у спадковому майні після смерті матері ОСОБА_5, померлої 24.09.2016 року, а саме : від обов"язкової частини у спадковому майні - будинку № 12 по вулиці Набережна в с. Бовбасівка Хорольського району Полтавської області та земельної ділянки під вищевказаним будинком та біля будинку орієнтованою площею 0,25 га.

В судове засідання відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним ОСОБА_3 не з"явилася але подала до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій прохала визнати за нею право власності на 3/4 частини земельної ділянки площею не 2,1891 га, а площею 2,28 га.

В судове засідання представник відповідача за первісним позовом - третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області не з"явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідачів, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на обов»язкову частку майна ( земельної ділянки ) у спадщині та за зустрічним ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, слід задовольнити повністю, зі слідуючих підстав.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені.

Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

06 грудня 2016 року в Хорольській державній нотавріальній конторі була відкрита та зареєстрована спадкова справа № 337/2016. Спадщину прийняли ОСОБА_1, яка на час відкриття спадщини вже була непрацездатна за віком і є спадкоємцем за законом в порядку ст. 1241 ЦК України, та сестра ОСОБА_3 - спадкоємець за заповітом на все майно.

Зібравши відповідні документи та довідки, 15 серпня 2017 року позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним знову звернулася до нотаріуса по питанню подальшого переоформлення спадщини, але остання повідомила , що не не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку земельної ділянки оскільки передбачений земельним законодавством правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку - оригінал Державного акту про право власності на землю - відсутній. Його не надала також і ОСОБА_3

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

В зв»язку з цим, нотаріус порадила ОСОБА_1 звернутися до суду з відповідною позовною заявою про визнання за нею права власності на належну 1/4 частку спадкової земельної ділянки в порядку спадкування.

Згідно схеми організації території земельних часток ( паїв ) в межах розпайованих земель КСП та затвердженого розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 405 від 09.12.2009 року, ОСОБА_5 мала право на земельну частку ( пай) площею 2,28 га на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області.

Уточнена вартість земельної частки ( паю ) станом на 01.01.2017 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964, коефіцієнту - 1.756 ( Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить 83017,60 ( вісімдесят три тисячі сімнадцять гривень 60 коп.).

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, виданого 30 вересня 2011 року ОСОБА_1 є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком, а тому має право на обов»язкову частку у спадковому майні, що становить 1/2 х 1/2 = 1/4 частки.

У встановлений законом 6-ти місячний строк до державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 звернулися: - 21.02.2017 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом відповідач за первісним позоовм - позивач за зустрічним ОСОБА_3 Миколаївна- дочка померлої; - 06.12.2016 року із заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець першої черги позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним ОСОБА_1, дочка померлої.

На даний час у провадженні державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 знаходиться спадкова справа № 337/2017 на майно ОСОБА_5 і ОСОБА_3 являється спадкоємицею за заповітом.

Так як сестра відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на момент смерті була непрацездатною то вона має право на обовязкову частку у спадщині.

Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналогічні розяснення викладені у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення первісних та зустрічних позовних вимог.

Врахувавши позиції позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним, відповідачів за первісним позовом - позивачів за зустрічним, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, належним чином оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому є всі підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 142 ЦПК Українита ч. 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір»у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15,16,328,392 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 141,142, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Уточнений первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на обов»язкову частку майна ( земельної ділянки ) у спадщині, - задовольнити.

Встановити факт належності, померлій 24.09.2016 року, ОСОБА_5 права приватної власності на земельну ділянку площею 2,28 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області у відповідності зі схемою організації території земельних часток ( паїв ) в межах розпайованих земель КСП та затвердженого розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 405 від 09.12.2009 року .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право приватної власності на 1/4 частку від земельної ділянки загальною площею 2,28 га, що становить 2,28:4 =0,57 га розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, як обов»язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, після смерті 24.09.2016 року ОСОБА_5, якій вона належала на підставі

Уточнений зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом право власності на 3/4 (три четвертих) частки від земельної ділянки загальною площею 2.28 га, що становить 2.28:4х3=1.71 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, та до дня смерті належала померлій в с. Єньки Хорольського району 24 вересня 2016 року ОСОБА_5.

Повернути ОСОБА_1 , місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 28 вересня 2017 року за квитанцією № 1Р28151 та № 1Р28152 в сумі 1280,00грн., тобто в розмірі 640,00 грн.

Повернути ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 06 листопада 2017 року за квитанцією № 0.0.886351755.1 в сумі 640, 00 грн., тобто в розмірі 320,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 10.08.2018 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна