Справа № 676/3461/18
Номер провадження 2/676/1802/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Слободенюк О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона проживає із сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12.12.2017 р. відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.07.2017 р. до досягнення дитиною повноліття. Вона тимчасово не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Відповідач в добровільному порядку не бере участі в додаткових витратах на дитину. З вересня 2017 р. по травень 2018 р. син брав приватні уроки англійської мови, загальна сума оплати всіх сеансів склала 2700 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на підставі ст.. 185 СК України на її користь 1350 грн. - половину вартості додаткових витрат на дитину. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять його задоволити. Суду позивач пояснила, що в зв'язку із здібностями сина, а також необхідністю додаткового вивчення англійської мови вивчення якої нині є необхідним витратила в 2017-2018 роках на приватні уроки вчителю 2700 грн., про що остання дала їй письмову розписку. Представник позивача в суді в обґрунтування вимог позивача надав суду виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно якого викладач якій позивач сплачувала кошти за навчання сина є підприємцем.

Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень представник відповідача вказав, що позивачем та його представником не доведено належними та допустимими доказами витрати на навчання сина, не доведено що ці витрати викликані особливими обставинами.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 12.12.2017 р. по справі № 676/3588/17 було змінено рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів в частині визначення розміру аліментів. Вказаним рішенням апеляційного суду Хмельницької області було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.07.2017 р. до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зазначеного рішення сторони з 14.02.2007 р. по 23.09.2016 р. перебували в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у них народився син ОСОБА_5, який проживає з позивачем.

Відповідно до положень ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У пункті 18 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

За змістом норми ст. 185 СК України витрати є додатковими, якщо вони понесені понад витрат, що здійснюються у звичайному житті дитини, та викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей ( як то : схильність дитини до музики, малювання, певного виду спору, вивчення іноземних мов, що вимагає додаткових матеріальних витрат) чи то страждає на хворобу. Наявність таких особливих обставин та розмір додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження заявлених вимог надано копію золотого сертифікату учасника конкурсу з англійської мови «Гринвіч» від 05.12.2017 р. виданого учню 4Г класу ОСОБА_6 та копію срібного сертифікату учасника конкурсу з англійської мови «Гринвіч» від 24.11.2016 р. виданого учню 3Г класу ОСОБА_6(а.с.10). На підтвердження розміру понесених витрат позивачем надано копію довідки виданої вчителем англійської мови ОСОБА_7 від 23.05.2018 р. про те, що син позивача ОСОБА_5 брав приватні уроки англійської мови з вересня 2017 р. по травень 2018 р. включно(300 грн. в місяць - загальна сума 2700 грн.)(а.с.9). Згідно наданого представником позивача суду витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_7 займається підприємницькою діяльністю. Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зробленого судом 23.11.2018 р. з метою забезпечення доказів відповідно до ч.7 ст. 71 ЦПК України встановлено, що ОСОБА_7 з 15.01.2014 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець, надає послуги згідно видів діяльності 85.59 - «інші види освіти», від ості про припинення підприємницької діяльності відсутні.

Відповідно до 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На думку суду, позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих понесені позивачем додаткові витрати на сина ОСОБА_5, що викликані особливими обставинами, в сумі 2700,00 грн. оскільки: довідка ОСОБА_7 від 23.05.2018 р., яка є і вчителем і фізичною особою-підприємцем згідно отриманої судом виписки від 23.11.2018 р. з «Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», не є допустимим доказом підтверджуючим як отримання так і оприбуткування зазначених коштів ОСОБА_7 протягом 2016-2017 років, їх сплату позивачем протягом дев'яти місяців з вересня 2017 р. по травень 2018 р.; вказані сертифікати самі по собі без інших доказів щодо рівня навчання дитини в загальноосвітній школі не свідчать про схильність дитини до вивчення англійської мови; подані суду представником позивача копії сертифікатів та довідки належним чином не посвідчені відповідно до вимог передбачених ч.5 ст.95 ЦПК України.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Керуючись ст..ст. 13, 76-82, 95, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 185 СК України, Постановою № 3 від 15.05.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Ухвалив:

в задоволені позову відмовити.

На рішення сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 26.11.2018 р.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В