Справа №573/1698/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Білопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_2 про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт смерті її батька ОСОБА_3, який помер 14 жовтня 1996 року в с. Олександрівка Білопільського району Сумської області. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована у землях САПТЗТ «Тучненське». Вказує, що разом із сестрою ОСОБА_2 здійснили поховання батька, розпорядилися предметами домашнього вжитку, фактично прийняли спадщину після померлого, але не можуть її оформити, бо відсутнє свідоцтво про його смерть. Посилаючись на викладене, заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у с. Олександрівка Білопільського району Сумської області 14 жовтня 1996 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилась, її інтереси представляв адвокат ОСОБА_4, який заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники заінтересованих осіб - Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, Білопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не зявилися, надіслали листи про розгляд справи без участі їх представників, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечують.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримала, суду зазначила, що їх із заявником батько ОСОБА_3 помер 14 жовтня 1996 року в с. Олександрівка, але свідоцтво про його смерть вони не отримали.

Заслухавши представника заявника - адвоката ОСОБА_4, заінтересовану особу ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьком заявника ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3) О.О. був ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про її народження та про шлюб (а. с. 5-6).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0102625 від 18 вересня 1996 року, виданого згідно до розпорядження Білопільської РДА від 30 серпня 1996 року №247, ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай) розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах у землях САПТЗТ «Тучненське» (а. с. 12).

За інформацією Тучненського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області померлий ОСОБА_3 постійно до дня смерті 14 жовтня 1996 року проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Дата смерті записана згідно запису погосподарської книги за 1996 рік. Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 виконкомом Тучненської сільської ради не видавалося через відсутність лікарської довідки про причину смерті. Заповіт від імені померлого виконкомом сільської ради не посвідчувався. Спадщину на майно ОСОБА_3 прийняли його доньки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які після смерті на протязі шести місяців розпоряджалися речами померлого та зберігали документи (а. с. 13).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №8 від 18 серпня 2018 року за результатом перевірки, проведеної за первинними актовими записами про смерть по виконкому Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області, а також за поновленими актовими записами про смерть по Білопільському району відділу ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області за період з 10 вересня 1996 року по 10 вересня 1997 року та з 11 вересня 1997 року по 06 грудня 2017 року відповідно актовий запис про смерть ОСОБА_3 не виявлено (а. с. 9).

Згідно з висновком Білопільського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області, наданого ОСОБА_2 за результатом розгляду її заяви про поновлення актового запису про смерть батька ОСОБА_3, заявнику відмовлено у поновленні актового запису про смерть останнього у звязку з відсутністю свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, які підтверджували, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, або документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою (а. с. 10-11).

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердили факт того, що ОСОБА_3, який був батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2, помер у 1996 році в с. Олександрівка Білопільського району. Доньки здійснили його поховання, розпорядилися предметами домашнього вжитку, доглядають за місцем поховання.

На даний час заявник має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті батька, однак через відсутність актового запису про смерть батька не має можливості оформити спадщину.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. п. 13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її батька, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, що надасть останній можливість отримати свідоцтво про смерть, яка видається відповідним державним органом України, та оформити спадщину, що залишилася після смерті померлого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 259, 265, 293, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: 41856, Сумська область, Білопільський район, селище міського типу Улянівка, вулиця Суворова, будинок, 74, заінтересовані особи: Білопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, , місце знаходження: 41800, Сумська область, місто Білопілля, вулиця Сумська, будинок 3, ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 41854, Сумська область, Білопільський район, селище міського типу Миколаївка, вулиця Горіхова, будинок 62, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 14 жовтня 1996 року в с. Олександрівка Білопільського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя