Провадження № 2/359/2622/2018
Справа № 359/7680/18
УХВАЛА

Іменем України

28вересня 2018 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вартість матеріального збитку у розмірі 66 611, 33 грн. та 90 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, якою просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомашину НОМЕР_1 належний ОСОБА_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву обґрунтовано тим, що позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а саме належним йому автомобілем НОМЕР_1. Під час ДТП, яке відбулось з вини ОСОБА_2, позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Незважаючи на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області, яким відповідача визнано винним у порушенні ПДР та у наслідках ДТП, він не бажає відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду. За таких обставин, позивач вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову надасть можливість ОСОБА_2 відчужити належний йому автомобіль на користь третіх осіб, що в свою чергу призведе приведе до неможливості позивачем відшкодувати нанесені ним збитки. У звязку з цим, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, належний відповідачу.

Розгляд заяви здійснено в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно дп.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За правилами ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Судом встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Проте, питання щодо відкриття провадження у справі ще не вирішено.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно вимог ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали встановлено, що позивачем до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів на підтвердження належності і на даний час ОСОБА_2 на праві приватної власності автомобіля НОМЕР_1, а також доказів існування у нього намірів відчужити вказане майно.

Доводи заявника про те, що існує реальна загроза утруднення виконання чи неможливість виконання рішення суду в подальшому, наразі є лише припущенням. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вказане суд приходить висновку, що заявник не надав доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ч.1, 6 ст.81, ч.2 ст.149, ч.1, 3 ст.150, ч. 10 ст. 153, п.1 ч.1 ст.258, ч.4-5 ст.259, ст.260, п. 2 ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Яковлєва Л.В.