Справа № 372/2290/18
Провадження № 2-о-90/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.

при секретарі Авсюкевич Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій посилається на те, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 3,0130 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту - Дрофинської сільської ради Нижньогірського району Автономної Республіки Крим згідно державного акту НОМЕР_3, виданого на підставі Розпорядження Нижньогірської районної державної адміністрації від 15.05.2008 року за № 397 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 01067 від 05 жовтня 2012 року. Проте в правовстановлюючому документі, помилково вказане по батькові заявника «ОСОБА_1» замість правильного «ОСОБА_1», у зв'язку з чим заявник звернувся до суду з зазначеною заявою.

В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що дійсно в державному акті заявника допущено помилку та невірно зазначено її по батькові, ОСОБА_1 замість ОСОБА_1, але з 01.01.2013 року виправлення такої помилки шляхом видачі нового державного акту стало неможливим, оскільки державні акти вже не видаються, а тому просить про розгляд справи без його участі, з врахуванням наданих письмових пояснень.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За визначенням ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 ч. п. ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України).

29.07.1943 року народилася ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_4 повторно виданим Відділом РАГСу Луцького міського управління юстиції в березні 2003 року.

17.10.1975 року був укладений шлюб між заявником та ОСОБА_3, про що було зроблено відповідний запис № 71, після укладення якого заявнику присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5.

У паспорті громадянина України серії НС № 710367 виданому Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області 21.10.1999 року, як в документі, що посвідчує особу правильним написанням персональних даних заявника є ОСОБА_1.

Відповідно до Закону "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" від 22.12.1994 року заявником було отримано ідентифікаційний номер та видана відповідна довідка від 03.07.1998 року, якою йому було присвоєно ідентифікаційний номер № НОМЕР_1, де також вірно вказані його персональні дані ОСОБА_1.

Відповідно до Положення "Про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків" від 26.12, 2013 року №2211/24743 усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у Контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку. Дане положення також міститься в ст.ст. 63, 70 Податкового кодексу України. Таким чином у всіх документах, що посвідчують особу та інших документах по батькові заявника звучить як ОСОБА_1.

Згідно державного акту НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження Нижньогірської районної державної адміністрації від 15.05.2008 року № 397, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 67 від 05.10.2012 року власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 3,0130 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту - Дрофинської сільської ради Нижньогірського району Автономної Республіки Крим є ОСОБА_1

Отже факт належності заявнику Державного акту на право власності на земельну підтверджується також внесенням до нього його реєстраційного номеру облікової картки платника податків та місця реєстрації проживання ОСОБА_1

Як вбачається з письмових пояснень Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в державному акті НОМЕР_3, на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 3,0130 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, була допущена помилка в написанні по батькові заявника: зазначено ОСОБА_1, замість вірного: ОСОБА_1, але з 01.01.2013 року виправлення такої помилки шляхом видачі нового державного акту стало неможливим, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки вже не видаються.

Тобто, вказана помилка в написанні по батькові заявника в державному акті на землю перешкоджає заявнику у реалізації в повній мірі його права власності, а саме є перешкодою в користуванні, володінні та розпорядженні належному йому земельною ділянкою.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає наявними підстави для встановлення факту належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, державного акту на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження Нижньогірської районної державної адміністрації від 15.05.2008 року № 397, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 67 від 05.10.2012 року з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 3,0130 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту - Дрофинської сільської ради Нижньогірського району Автономної Республіки Крим.

Керуючись статтями 4, 5, 13, 76, 81, 89, 265, 273, 293,294, 315, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, правовстановлюючого документу: державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження Нижньогірської районної державної адміністрації від 15.05.2008 року № 397, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 67 від 05.10.2012 року на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 3,0130 га, кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за межами населеного пункту -Автономна Республіка Крим, Нижньогірський район, Дрофинська сільська рада.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення виготовлений та підписаний 26.09.2018

Суддя Тиханський О.Б.