Справа № 182/3528/18
Провадження № 2/0182/2317/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.09.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді Рунчевої О.В.

секретаря Нагаєвої Н.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління комунального майна Нікопольської міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 18.05.2018 року звернулися до суду з позовом про визнання за ними права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 посилаючись на наступні обставини.

Вона, її чоловік - ОСОБА_4, шлюб з яким розірваний 11.05.2006 року, син - ОСОБА_5 на підставі ордеру № 36 від 30.06.1992 року, виданого Публічним акціонерним товариством «Нікопольський південнотрубний завод», були заселенні у виділену їм квартиру (малосімейка в гуртожитку) за адресою -АДРЕСА_1. Ордер, при вселенні, був зданий в житлово-експлуатаційну організацію. Син , ОСОБА_3 народився після вселення в 1993 році.

На сьогодні, у вищезазначеній квартирі проживають та зареєстровані - вона та діти - ОСОБА_2, ОСОБА_3 Реалізовуючи своє право на приватизацію квартири, вони звернулася до Управління комунального майна Нікопольської міської ради з відповідною заявою.

Але, листом комунального майна Нікопольської міської ради їм було роз'яснено про неможливість надання згоди на приватизацію, оскільки надані ними документи не відповідають вимогам Закону України «Про приватизацію», Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», зокрема, відсутня копія ордера про надання жилої площі, який є підставою для вселення та на підставі якого укладається договір найму.

Згідно рішення Нікопольської міської ради від 25.07.2008 року житловий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 з балансу КП «ЖЕК-1», КП «Нікопольтеплоенерго», КП «Нікопольське виробниче управління волопровідно-каналізаційного господарства» переданий в повне господарське відання (на баланс) об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Глорія-Н». Отримати документи про виділення квартири АДРЕСА_1 позивачі можливості не мають, оскільки документи не збереглися при передачі житлового фонду на баланс ОСББ «Глорія-Н». Позивачі, з метою отримати копії документів, які були підставою для вселення, звернулися із заявою до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод», але листом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» в наданні зазначених документів їм відмовлено, на підставі того, що, житловий фонд, який обліковувався за підприємством було передано до комунальної власності м. Нікополя.

Виконавчий комітет Нікопольської міської ради листом від 06.12.2017 року щодо надання витягу з рішення про розподіл квартири повідомив, що ордер на право на вселення видавався в єдиному примірнику, отже інші примірники ордерів не створювались та до архівного відділу на державне зберігання не передавались.

Враховуючи наведені обставини, просять суд визнати за ними право на приватизацію квартири АДРЕСА_1, загальною площею 33, 5 кв.м., житловою площею 17, 2 кв.м., за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Ухвалою суду 23.05. 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з?явилися. Від позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на адресу суду надійшли заяви, в яких, кожен окремо, просить справу розглядати за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають (а.с. 41-41, 42-44, 45-46).

Від представника відповідача Савельєвої С.Д. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності , рішення просить постановити у відповідності до діючого законодавства (а.с. 37, 38).

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3, 4 ст 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи, з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 Закону України вищевказаного закону - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено Право на приватизацію квартир (будинків) державного

житлового фонду з використанням житлових чеків одержують

громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах

(будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення

житлових умов до введення в дію цього Закону.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є синами ОСОБА_1 (а.с. 19, 20).

Як вбачається з довідки № 842, посвідченої керівником об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Глорія - Н» , довідки про склад сім'ї, посвідченої керівником об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Глорія - Н», карточки квартиронаймача № 2600056 та карточки прописки ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 вбачається, що в квартирі за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_1 є зареєстрованою та проживає з 24.07.1992 року, ОСОБА_3 - з 15.01.2010 року, ОСОБА_2 -з 30.03.2004 року. (а.с.15. 17, 18,22, 26).

З метою отримання дозволу на приватизацію квартири, позивач ОСОБА_1 звернулася до Управління комунального майна Нікопольської міської ради з заявою щодо приватизації квартири, але, листом № 252/18 від 13.02.2018 року позивачу роз'яснено про неможливість надання згоди на приватизацію, оскільки надані нею документи не відповідають вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», а саме відсутня копія ордера про надання жилої площі, який є підставою для вселення та на підставі якого укладається договір найму (а.с.24).

Позивачем надісланий запит щодо отримання ордеру до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод», але листом № 173 від 08.12.2017 року ПАТ « Нікопольський південнотрубний завод» повідомив про неможливість надати копії необхідних документів, оскільки житловий фонд, який обліковувався за підприємством було передано до комунальної власності м. Нікополя. Строк зберігання документів щодо житлового фонду становить 3 роки. (а.с. 13).

Згідно рішення Нікопольської міської ради від 25.07.2008 року житловий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 з балансу КП «ЖЕК-1», КП «Нікопольтеплоенерго», КП «Нікопольське виробниче управління волопровідно-каналізаційного господарства» переданий в повне господарське відання (на баланс) об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Глорія-Н» (а.с. 23).

Згідно листа виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 4561 від 06.12.2017 року ордер на право вселення в квартиру і реєстрацію в ній видавався в єдиному примірнику квартиронаймачеві для здійснення певних юридичних дій (укладення договору найму та реєстрації в ній). Другі примірники ордерів не створювались і як наслідок до архівного відділу на державне зберігання не передавалися. (а.с. 25).

Отже, отримати документи про виділення квартири АДРЕСА_1 позивачі можливості не мають.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Як вбачається із довідки №111- 4 від 27.12.2017 року, посвідченої керуючим ТВБВ І-А типу № 10003/0461 АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 житлові чеки не використовував (а.с. 10). Із довідки № 109-1 від 04.12.2017 року, посвідченої керуючим ТВБВ І-А типу № 10003/0461 АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 житлові чеки не використовувала, згідно довідки № 15-4 від 23.04.2018 року, посвідченої керуючим ТВБВ І-А типу № 10003/0461 АТ «Ощадбанк» ОСОБА_2 житлові чеки не використовував.

З урахуванням викладених обставин, та приймаючи до уваги той факт, що позивач на законних підставах проживають та є зареєстрованими в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, доцільним задовольнити позовні вимоги позивачів та визнати за ними право на приватизацію квартири за адресою - квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Керуючись ст. ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,141,263-265,268 ЦПК, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 328, 345 ЦК України, Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово -комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1), ОСОБА_2 ( РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1), ОСОБА_3( РНОКПП - НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1) до управління комунального майна Нікопольської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ - 04052198, місцезнаходження - вул. Електрометалургів, буд. 3 м. Нікополь Дніпропетровська область) про визнання права на приватизацію житлового приміщення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право на приватизацію квартири за адресою - АДРЕСА_1, загальною площею 33, 5 кв.м., житловою площею 17, 2 кв.м. за відсутності ордеру про надання житлової площі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева