БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1080/18
Провадження № 2-о/497/54/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

присяжних: ОСОБА_1,ОСОБА_2.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

за участю: заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Болград цивільну справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа орган опіки та піклування - Оксамитненська сільськаай рада Болградського району Одеської області, про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2017 року заявник звернулася до суду з заявою про визнання її падчерки ОСОБА_4 недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення їй опікуна, посилаючись на те, що падчерка страждає на психічне захворювання, яке істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення її дій та керувати ними.

Заявник у судовому засіданні підтримала заяву, наполягала на її задоволенні, просила визнати ОСОБА_4 недієздатною, та призначити її, заявницю, опікуном падчерки, надала пояснення з підстав, зазначених в заяві.

Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Оксамитненськоїсільської ради Болградського району Одеської області, - до суду не з'явився, надав суду заяву, що вимоги заявника про визнання її падчерки недієздатною - підтримує, просить задовольнити, розглянути справу за його відсутністю.

Розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення заявника, документи, надані органом опіки та піклування, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України).

Главою 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18АЄ №136864 від 24.01.1996 року, - є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково (а.с.5).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18.02.2011 року ОСОБА_4 визнана недієздатною, над нею була встановлена опіка та призначено опікуном її батька - ОСОБА_5 (а.с.10), який 24.02.2018 року помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №520143 від 24.02.2018 року, а/з 148( а.с.9).

Згідно свідоцтва про шлюб (серії І-ЖД №004751 від 14.09.2005 року, а/з 5), - заявниця ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_5, тобто, є мачухою ОСОБА_4, мешкала до смерті чоловіка разом з падчеркою однією сім'єю, продовжує проживати з нею й наразі, та здійснює догляд за нею. Через стан свого здоров'я ОСОБА_4 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може розумно розпоряджатися пенсією по інвалідності, яку вона отримує, не може самостійно себе обслуговувати.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров'я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних зі станом її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, що свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч.1ст.239 ЦПК України).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №367 від 19.09.2018 року Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає хронічним, стійким психічним розладом у виді "Помірної розумової відсталості на резидуально-органічному фоні" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F71.0» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), у звязку з чим не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, з чого вбачається висновок, що вона потребує опіки, оскільки сама не може вирішувати прості життєві питання щодо своїх громадянських та людських прав і обов'язків.

Стаття 299 ЦПК України визначає, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Таким чином, зібрані у справі докази дають підстави для визнання ОСОБА_6 недієздатною, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до вимог ч.1ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Частиною 1 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обовязком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обовязок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обовязок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Оксамитненської сільської ради Болградського району Одеської області за доцільне є призначення опікуном над ОСОБА_4 її мачуху ОСОБА_3 (а.с.16), оскільки вона може бути опікуном, має належні побутові умови для проживання підопічної. Заявниця не заперечує проти призначення її опікуном над падчеркою ОСОБА_4, що було нею особисто підтверджено у судовому засіданні, та надано письмову заяву. Обмежень, передбачених ст.64 ЦК України, - щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено.

За таких обставин, в інтересах ОСОБА_4, суд вважає необхідним визнати її недієздатною, встановити над нею опіку, та вважає доцільним призначити заявницю ОСОБА_3 опікуном її падчерки ОСОБА_4

Згідно приписів ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Згідно ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов'язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.ст.15, 16, 36, 39, 41, 60, 64 ЦК України,ст.ст.2, 10, 78-80, 89, 263, 299-300 ЦПК України суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3, зацікавлена особа орган опіки і піклування - Оксамитненська сільська рада Болградського району Одеської області, про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 - недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4, 18.11.1979року народження.

Призначити опікуном недієздатної ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити строк дії даного рішення - два роки з моменту набрання ним законної сили.

Копію рішення після набрання ним законної сили - надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Розяснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше п'ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує неусвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов'язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення..

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана, - протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексу рішення суду.

Повний текст рішення складений 28.11.2018 року.

Головуючий __________ суддя А.В. Кравцова

Присяжні: __________ ОСОБА_1

__________ ОСОБА_2І.