Справа № 128/1379/17
Провадження № 22-ц/772/1819/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 рокуСправа № 128/1379/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Рибчинський В.П., Оніщука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_3,

відповідач : ОСОБА_4,

відповідач : ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовязання утриматись від вчинення певної дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.06.2018 року, ухвалене у складі судді Саєнко О.Б., дата складання повного тексту рішення 27.06.2018 року, -

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про зобовязання утриматись від вчинення певної дії.

Позов обґрунтовано тим, що 12.11.2001 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області, яка набула законної сили 13.12.2001 року по цивільній справі № 2- 1092/2001 р., було затверджено мирову угоду між ним і ОСОБА_7 про те, що «ОСОБА_3, не заперечує проти узаконення ОСОБА_7 самовільних будівель на підставі рішення Стрижавської селищної ради від 30.01.2001 року в Будинку №81, а ОСОБА_7 не буде утримувати с/г тварин, не буде перечити в заміні забору, який розділяє їх земельні ділянки/ встановити забор з сітки/підніме димар чи змонтує його з цегли та буде використовувати його в тому стані, який є тепер на випадок відсутності газу...»

Зазначає, що в 2013 році вищезазначений будинок купила відповідач ОСОБА_4, знаючи про домовленість з попереднім власником про існування вищевказаної мирової угоди вона почала використовувати будівлі сараю, на власний розсуд, а саме: утримує в них сільськогосподарські тварини.

Зазначає, що 18.09.2014 протоколом постійної комісії з питань раціонального використання земельних ресурсів, охорони навколишнього середовища та агропромислового комплексу в смт. Стрижавка було встановлено, що ОСОБА_6, чоловік ОСОБА_4, утримує в клітках кроликів. Клітки розміщені на відстані 1,7 м від суміжної межі з позивачем та 2,6 м від літньої кухні позивача, також встановлено, що покрівля літньої кухні ОСОБА_6 не обладнана ринвами. Комісія вирішила зобов'язати ОСОБА_6 облаштувати покрівлю конструкціями для водовідведення літньої кухні ринвами, клітки для утримання кроликів перенести на санітарну відстань від будинків суміжних землекористувачів.

Вказує, що у зв'язку з тим, що відповідачі не виконують рішення комісії від 18.09.2014 року, він звернувся повторно до голови Стрижавської селищної ради з проханням вжити заходів реагування щодо невиконання відповідачами протоколу комісії та ухвали Вінницького райсуду. Стрижавська селищна рада, з метою всебічного, неупередженого та об'єктивного розгляду заяви від 22.09.2016 року по суті, направила лист до Держпродспоживслужби у Вінницькому районі для залучення їхнього спеціаліста до складу комісії, яка здійснюватиме виїзд в будинок № 81.

Відповіддю Держпродспоживслужби №639 від 25.10.2016 року зазначено, що комісією встановлено, що ОСОБА_6, в будинку №81 для особистих потреб, утримує 28 голів кролів в господарській будівлі, що розташована в глибині господарської частини двору на відстані 4 метри від тимчасової житлової споруди (літня кухня) позивача.

Вважає, що таке порушення відповідачами вищевказаних вимог законодавства спричинює появу в його будинковолодінні смороду, розмноження шкідливих гризунів та комах, інших антисанітарних явищ.

Виходячи з наведеного, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, положень статей 91, 103 ЗК України, ОСОБА_3 просив зобов'язати відповідачів не утримувати домашню худобу та інших тварин на відстані меншій, ніж 12 метрів від літньої кухні (будівля Б в технічному паспорті на садибний житловий будинок), що знаходиться за адресою: смт Стрижавка, вулиця Шевченка, 83, Вінницького району.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21.06.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено, що на час звернення позивача із даним позовом на території домоволодіння відповідачів вирощують сільськогосподарських тварин.

Суд зазначив, що надані позивачем протокол з питань раціонального використання земельних ресурсів, охорони навколишнього середовища та агропромислового комплексу від 18.09.2014 року; відповідь сільської ради від 04.11.2016 рок, фотокартки не можуть бути достатніми доказами в обґрунтування позовних вимог, оскільки вказані документи складені у 2014, 2016 роках, в свою чергу, позивач звернувся із даним позовом у травні 2017 року; а з наданих фотокарток суд не може беззаперечно встановити, що саме на території будинковолодіння відповідачів наявні зафіксовані кролі, споруди тощо.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано те, що позивач звернувся у суд з позовом у звязку з невизнанням відповідачами права позивача повноцінно користуватися своєю власністю, право на чисте довкілля, відсутність шумного забруднення, належний санітарний стан.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_6, посилаючись необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що позивач не надав жодного доказу, який би свідчив про те, що він та його майно зазнають шкідливого впливу від утримання кролів на території будинковолодіння та земельної ділянки за адресою вул. Шевченка, 81, смт. Стрижавка. Доказів того, що в будинковолодінні позивача постійний сморід, розмножуються криси, влітку мухи, тобто антисанітарія, позивачем не надано.

Зазначає, що на даний час на території домоволодіння Гавришко утримується 2 кролі. З урахуванням площі та просторового розміщення земельної ділянки, складу її земельних угідь відповідачі обрали найменш обтяжливий для власника сусідньої земельної ділянки ОСОБА_3 спосіб розміщення кролів у клітках або в ізольованому приміщенні сараю.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту восьмого пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_8 просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач та відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його адвоката, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

У справі встановлено, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.11.2001 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в силу якої ОСОБА_3, не заперечує проти узаконення ОСОБА_7 самовільних будівель на підставі рішення Стрижавської селищної ради від 30.01.2001 року в будинковолодінні по вул. Шевченка, 81, смт. Стрижавка Вінницького району, а ОСОБА_7 в сараї не буде утримувати с/г тварин, не буде перечити в заміні забору, який розділяє їх земельні ділянки/встановити забор з сітки/, підніме димар чи змонтує його з цегли та буде використовувати його в тому стані, який є тепер на випадок відсутності газу, вигрібні ями обидві сторони з часом зобовязуються перенести в інше місце.

ОСОБА_7 не буде перечити ОСОБА_3 в узаконенні прибудов в разі їх проведення в будинковолодінні /а.с.3/.

Протоколом з питань раціонального використання земельних ресурсів, охорони навколишнього середовища та агропромислового комплексу від 18.09.2014 року встановлено, що ОСОБА_6 тримає в клітках кроликів. Клітки розміщені на відстані 1,7 м від суміжної межі з ОСОБА_3 та 2,6 м від будівлі літньої кухні ОСОБА_9 Відстань від житлового будинку гр. ОСОБА_3 до межі становить 5,8 м. відстань від житлового будинку гр. ОСОБА_3 до господарської будівлі гр. ОСОБА_6 становить 8,5 м, відстань від літньої кухні ОСОБА_3 до межі 0,9 м та господарської будівлі ОСОБА_6 становить 3,6м. Покрівля літньої кухні гр. ОСОБА_6 не обладнала ринвами. Комісія вирішила: зобов'язати ОСОБА_6 облаштувати покрівлю конструкціями для водовідведення літньої кухні ринвами. Клітки для утримання кроликів перенести на санітарну відстань від будинків суміжник землевласників. Дотримуватись правил статті 103 Земельного кодексу України про добросусідство та норми статті 96 Земельного кодексу України «Про обов'язки землекористувачів» /а.с. 4/.

Відповідно до листа виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району, адресованого ОСОБА_3 виконавчий комітет Стрижавської селищної ради повідомляє, що для всебічного, неупередженого та об'єктивного розгляду заяви по сутті, з виїздом на місцевість, направлено лист до Держпродспоживслужби у Вінницькому районі для залучення їхнього спеціаліста, з метою встановлення наявності порушень чинного законодавства в частині дотримання санітарних норм та правил. При прибутті представника Держпродспоживслужби відразу буде здійснено комісійний виїзд за вказаною адресою /а.с. 5/.

Відповідно до листа управління Держпродспоживслужби у Вінницькому районі адресованого ОСОБА_3 вбачається, що 03.11.2016 року було здійснено виїзд в смт. Стрижавка, в ході якого ОСОБА_10 заборонила заходити на власну земельну ділянку, та здійснювати будь-які заміри. При обстежені 24.10.2016 р., встановлено що ОСОБА_6, проживаючий у смт, Стрижавка, вул. Шевченка, 81, для особистих потреб утримує 28 голів кролів. Кролі утримуються в господарській будівлі, що розташована в глибині господарської частини двору на відстані 4 метри від тимчасової житлової споруди (літня кухня) гр. ОСОБА_3 М.1. Господарська будівля, де утримуються кролі, чиста, тварини клінічно здорові /а.с. 6/.

Згідно з листом Стрижавської селищної ради Вінницького району від 09.01.2018 року № 44 вбачається, що за будинковолодіння по вул. Шевченка, 81 смт. Стрижавка Вінницького району відповідно до земельно-облікових документів рахується земельна ділянка площею 0,1353 га, кадастровий номер: :02:006:0038 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, власник ОСОБА_4. /а.с. 88/.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.11.2013 року ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт. Стрижавка, вул. Шевченка, 83, Вінницького району /а.с.97/ також ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, що розташована також за даною адресою, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 98/.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що на час звернення позивача із даним позовом на території домоволодіння відповідачів вирощують сільськогосподарських тварин, оскільки надані позивачем протокол з питань раціонального використання земельних ресурсів, охорони навколишнього середовища та агропромислового комплексу від 18.09.2014 року; відповідь сільської ради від 04.11.2016 рок, фотокартки не можуть бути достатніми доказами в обґрунтування позовних вимог, так як вказані документи складені у 2014, 2016 роках, в свою чергу, позивач звернувся із даним позовом у травні 2017 року.

Зазначений висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає помилковим, ухваленим без встановлення усіх обставин справи, від яких залежить правильне вирішення справи.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Висновок суду першої інстанції про недостатність доказів в обґрунтування позовних вимог з підстав часу їх укладення, не відповідає вищезазначеним вимогам та порушує принцип змагальності сторін, оскільки суд не дійшов висновку про відхилення даних доказів, а відповідачем на спростування даних обставин інших доказів надано не було.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позову з даних підстав, суд нехтував основними засадами цивільного судочинства, не вирішивши спір, який тривалий час існує між сторонами та не захистивши при цьому порушені, невизнані або ж оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Заслухавши пояснення відповідача та його адвоката, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з наступних підстав.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням.

Власник житлового будинку має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України).

При здійсненні права власності згідно зі статтею 319 ЦК України власник зобов'язаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Нормами статті 41 Конституції України, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 293 ЦК України передбачено право особи на повагу до житла і до приватного життя, на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

Діяльність фізичної та юридичної особи, яка порушує ці права особи, є незаконною і може бути припинена за рішенням суду.

У силу статей 386, 391 ЦК України власник, права якого порушені, має право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би вони й не були пов'язані з порушенням права володіння.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що тривалий час між власниками суміжних будинків існує спір щодо дотримання санітарних норм при утриманні сільськогосподарських тварин (кролів).

Відповідно до листа управління Держпродспоживслужби у Вінницькому районі адресованого ОСОБА_3 вбачається, що 03.11.2016 року було здійснено виїзд в смт. Стрижавка. При обстежені 24.10.2016 р., встановлено що ОСОБА_6, проживаючий у смт, Стрижавка, вул. Шевченка, 81, для особистих потреб утримує 28 голів кролів. Кролі утримуються в господарській будівлі, що розташована в глибині господарської частини двору на відстані 4 метри від тимчасової житлової споруди (літня кухня) гр. ОСОБА_3 М.1. Господарська будівля, де утримуються кролі, чиста, тварини клінічно здорові /а.с. 6/.

Колегія суддів відхиляє заперечення відповідача про те, що на даний час у відповідача наявні лише 2 кролі, які є домашніми тваринами, оскільки доказів на підтвердження даного факту надано не було.

Відповідно до п. 3.35 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», сараї для домашньої худоби, кроликів, нутрій, лисиць і птиці треба розміщувати на відстані від житлових будинків відповідно до протипожежних і санітарних норм: одинокі або подвійні не менше 15 м.

Посилання відповідача на те, що дотримання даних вимог є фактично неможливим, оскільки ширина їхньої земельної ділянки становить 10,8 та 10,9 м відповідно, є безпідставними та спростовуються копією технічного паспорта на садибний будинок № 81 по вул. Шевченка в с. Стрижавка, відповідно до якого загальна земельна площа становить 1353 м2, що свідчить про можливість забезпечити дотримання санітарних вимог відповідачами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить висновку про обґрунтованість доводів позивача про порушення його права власника на належні умови проживання у тимчасовій житловій споруді (літній кухні) та права на повагу до приватного життя, оскільки утримання відповідачами кроликів без дотримання санітарно допустимої відстані, та повязані із цим негативні наслідки змушує позивача протягом тривалого часу проживати в умовах поширення неприємних запахів, несвіжого повітря, шуму.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, ОСОБА_3 просив зобов'язати відповідачів не утримувати домашню худобу та інших тварин на відстані меншій, ніж 12 метрів від літньої кухні (будівля Б в технічному паспорті на садибний житловий будинок), що знаходиться за адресою: смт. Стрижавка, вулиця Шевченка, 83, Вінницького району.

Однак, такий спосіб захисту як зобов'язати відповідачів не утримувати домашню худобу та інших тварин не передбачений діючим законодавством.

Уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд має визначити характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (пункт 9 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до пункту 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України через неповне зясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог шляхом усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_3 права користування будинком номер 83 по вул. Шевченка, смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, шляхом зобовязання ОСОБА_4, ОСОБА_6 перенести клітки для утримання кроликів на санітарну відстань 15 метрів від літньої кухні, будівля Б в технічному паспорті на садибний житловий будинок, ОСОБА_3.

Відповідно до положень частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, з ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід стягнути в рівних частинах на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 640 грн. /а.с. 10/, а також за подання апеляційної скарги в сумі 1057 грн. 20 коп. /а.с. 151/.

Керуючись підпунктом восьмим пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень», статтею 141, частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.06.2018 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про зобовязання утриматись від вчинення певної дії задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування будинком номер 83 (літньою кухнею) по вул. Шевченка, смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, шляхом зобовязання ОСОБА_4, ОСОБА_6 перенести клітки для утримання кроликів на санітарну відстань 15 метрів від літньої кухні, будівля Б в технічному паспорті на садибний житловий будинок, ОСОБА_3.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 640 гривень, а також за подання апеляційної скарги в сумі 1057 гривень 20 копійок, всього 1697 гривень 20 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис В. В. Оніщук

ОСОБА_11 Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий Л. О. Голота

Повний текст постанови виготовлено 26.09.2018 року.