Справа № 536/933/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.

при секретарі - Коваль В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи Центр надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа Центр надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на наступне.

Позивач з листопада 1984 року зареєстрована на проживання та фактично проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (попередня назва вулиця Жовтнева)АДРЕСА_1. Вказана квартира була надана позивачу для проживання як члену Колгоспу імені Леніна Кременчуцького району Полтавської області у 1984 році.

ОСОБА_3 Довідки ОСОБА_2 сільської ради кременчуцького району Полтавської області від 24.11.2017 року за № 1093, квартира № 2 по вулиці Л. Українки в с. Салівка Кременчуцького району Полтавської області обліковується за ліквідаційною комісією КСП ім. Леніна с. Салівка Кременчуцького району Полтавської області. Оскільки ще 12.06.2012 року Колективне сільськогосподарське підприємство імені Леніна припинило свою діяльність, позивач змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Позивач вказує, що вона фактично проживає, користується та обслуговує квартиру за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с. Салівка, вул. Лесі Українки (попередня назва вулиця Жовтнева)АДРЕСА_1. з 1984 року по день розгляду справи в суді, утримує її в придатному для проживання стані, сплачує комунальні послуги, обробляє присадибну земельну ділянку, здійснює обслуговування вказаної квартири.

На підставі викладеного позивач просить визнати за нею право власності на квартиру № 2 в житловому будинку № 47 по вулиці Лесі Українки в селі Салівка Кременчуцького району Полтавської області, загальною площею 79,8 кв.м., житловою площею 38,5 кв. м., за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, при винесенні рішення покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до статей 3,4,15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що з 11 листопада 1984 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована на проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (попередня назва вулиця Жовтнева)АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради кременчуцького району Полтавської області від 24.11.2017 року за № 1092.

Вказана квартира була надана позивачу для проживання, як члену Колгоспу імені Леніна Кременчуцького району Полтавської області у 1984 році, що підтверджується копією трудової книжки з відповідним записом про прийняття в члени колгоспу.

ОСОБА_3 довідки ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 05.04.2018 року за № 147, позивач постійно та безперервно проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше АДРЕСА_2) Кременчуцького району Полтавської області з 11 листопада 1984 року по даний час.

ОСОБА_3 довідки ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 24.11.2017 року за № 1093, квартира № 2 по вулиці Л. Українки в с. Салівка Кременчуцького району Полтавської області обліковується за ліквідаційною комісією КСП ім. Леніна с. Салівка Кременчуцького району Полтавської області.

ОСОБА_3 Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 12.06.2012 року Колективне сільськогосподарське підприємство імені Леніна припинило свою діяльність, номер запису 3000717. Правовстановлюючі документи на квартиру за адресою АДРЕСА_3 не оформлювалися.

Таким чином, позивач проживає, користується та обслуговує квартиру № 2 за адресою Кременчуцький район, с. Салівка, вул. Лесі Українки, 47 з листопада 1984 року по день розгляду справи в суді, утримує його в придатному для проживання стані, сплачує комунальні послуги, обробляє присадибну земельну ділянку, здійснює обслуговування вказаної квартири.

Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК Україниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У відповідності до пункту 9 роз'яснень Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

ОСОБА_3 п. 11 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

У відповідності до п. 13 Постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав"№ 5 від 07.02.2014 року можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

ОСОБА_3 з п. 14 Постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Викладене свідчить про те, що у відповідності до норм ч. 1 ст. 344 ЦКУ, з урахуванням норм п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, десятирічний строк давнісного володіння позивача ОСОБА_1 квартирою (нерухомим майном) починає свій перебіг з 1 січня 2005 року та спливає 23.10.2018 року, який, на час розгляду справи, вже минув, що свідчить про виникнення у нього законних підстав для набуття права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст.15,16,328,344,397 ЦК України, п. 9, 11, 13, 14 Постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року, ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи Центр надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на квартиру № 2 в житловому будинку № 47 по вулиці Лесі Українки в селі Салівка Кременчуцького району Полтавської області, загальною площею 79,8 кв.м., житловою площею 38,5 кв. м., за набувальною давністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_4