Справа № 706/1419/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

в складі головуючого судді Орендарчука М.П.,

при секретарі Пізняк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про встановлення юридичного факту родинних стосунків та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних стосунків та визнання права власності га спадкове майно.

Просив встановити, що ОСОБА_3, яка померла 29.01.2018 року в селищі Верхнячка Христинівського району Черкаської області, є його, ОСОБА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, матірю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку 2, 58 га, кадастровий номер :02:002:0242, вартістю 97911 грн, яка належала ОСОБА_3, померлій 29.01.2018 року на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 16-02-1399, виданого ОСОБА_2 селищною радою Христинівського району Черкаської області 30.03.2001 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 397.

В обґрунтування заяви посилався на те,що його мати ОСОБА_3 померла в смт.Верхнячка Христинівського району Черкаської області 29.09.2018 року. Він є спадкоємцем померлої як за законом ст.. 1261, так і за заповітом, посвідченим ОСОБА_2 селищною радою Христинівського району Черкаської області, 08.04.2013 року реєстр № 10. Він прийняв спадщину. В склад спадкового майна входить земельна ділянка ( пай), площею, 2, 58 га, належна померлій на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю серії ЧР № 17-021399, виданого ОСОБА_2 селищною радою Христинівського району 30.03.2001 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.09.2018 року приватного нотаріуса Христинівського району нотаріального округу ОСОБА_4 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, поскільки в Державному акті на 2,58 га допущено виправлення. Зокрема в графі «прізвище, імя, по батькові закреслено імя та по батькові ОСОБА_5 та дописано рукописно «Анеля Броніславівна» чим порушена інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі. Також позивач зазначив, що в свідоцтві про його народження також допущена помилка в графі «Мати». Імя матері зазначено не «Анеля» а « Неля»

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищна рада Христинівського району Черкаської області у судове засідання не зявилась, проте від сільської ради надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності її представника, у заяві також зазначено, що сільська рада не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача ОСОБА_2 селищної ради Христинівського району.

Дослідивши письмові докази: копії паспорта та свідоцтва про народження позивача, свідоцтва про смерть ОСОБА_3, копії державного акту, копії посвідчення інваліда 2 групи, копії довідки Держгеокадастру, копії спадкової справи, копії заповіту від 08.04.2013 року, інші письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла в смт.Верхнячка Христинівського району Черкаської області 29.09.2018 року

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки(паю).

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу на його імя свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте нотаріус відмовив у видачі вказаного свідоцтва в звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Підтвердження родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за допомогою письмових документів неможливе.

Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 необхідне для оформлення позивачем ОСОБА_1 права на спадщину після смерті ОСОБА_3.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день її смерті, тобто 29.09.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 315 ч.1 п.1, ст.ст. 259, 263-265, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 селищної ради (місце знаходження: смт.Верхнячка, Христинівського району Черкаської області, вул. Пеніжківська, ідентифікаційний код 04410893) про встановлення юридичного факту родинних стосунків та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла 29.01.2018 року в селищі Верхнячка Христинівського району Черкаської області, є його, ОСОБА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, матірю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку 2, 58 га, кадастровий номер :02:002:0242, вартістю 97911 грн, яка належала ОСОБА_3, померлій 29.01.2018 року на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 16-02-1399, виданого ОСОБА_2 селищною радою Христинівського району Черкаської області 30.03.2001 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 397.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись з 14.11. 2018 року.

Суддя: М.П. Орендарчук