Справа № 201/2085/18
Провадження № 2/201/1313/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді - Федоріщева С.С.,

при секретарі - Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Університету митної справи та фінансів, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України, Державна казначейська служба України про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуваннях компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням строків виплати, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року позивач звернувся із позовом до Університету митної справи та фінансів, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України, Державна казначейська служба України про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуваннях компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням строків виплати.

У своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що з вересня 2014 року він був зарахований до Академії митної справи України, правонаступником якої є Університет митної справи та фінансів на денну форму навчання поза конкурсом на підставі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» як особа, батько якої має стаж підземної роботи більше 15 років, а тому мав право на отримання з вересня 2014 року соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб. Однак, відповідач у період з вересня 2014 року по грудень 2016 року виплачував лише академічну стипендію за результатами успішності навчання, у зв'язку з чим та з метою захисту своїх законних прав та інтересів позивач і звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з виплати соціальної стипендії в межах строку позовної давності та з урахуванням інфляційних втрат за період з березня 2015 року по грудень 2016 року у розмірі 30082,00 грн. та компенсацію втрати частини стипендії у зв'язку з порушенням встановлених строків її виплати складає - 8356,50 грн., загальна сума 38438,50 грн.

Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, з підстав, викладених у позові та доказів, наявних в матеріалах справи.

Представник відповідача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Представник Кабінету Міністрів України надав до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що у третьої особи відсутня будь-яка юридична заінтересованість по даній цивільній справі, а також судове рішення жодним чином не вплине на права чи обов'язки Кабінету Міністрів України.

Інші представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не сповістили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звернулися.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що станом на 23.06.2014р. стаж підземної роботи батька позивача, ОСОБА_2, становить 16 років 01 місяць, що підтверджується довідкою, виданою ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (а.с. № 19).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у 2014 році вступив до Академії митної служби України на навчання на фінансовий факультет, на денну форму, за кошти державного бюджету. Зарахування відбулося на поза конкурсній основі на підставі пільги дитини шахтаря, передбаченої ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В подальшому позивач був переведений на ІV курс наказом № 423 кс від 04.07.2017р., на якому навчався за рахунок коштів державного бюджету з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. (а.с. 20).

Відповідач обумовлені вище факти не спростовує, а отже, ці обставини в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 17.02.2015р. № 159 «Про деякі питання припинення Академії митної служби України та Дніпропетровської державної фінансової академії» Університет митної справи та фінансів є правонаступником усіх прав і обов'язків Академії митної служби України та Дніпропетровської державної фінансової академії.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч. 3 ст. 62 цього ж Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-V1, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач був зарахований до Академії митної служби України поза конкурсом та відповідно до наданих пільгових документів, як дитина, батько якої має стаж підземної роботи не менш як п'ятнадцять років, відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

У зв'язку з чим та у відповідності до вимог норми ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановлених законом для працездатних осіб.

При вирішенні справи по суті судом, окрім викладеного, було також враховано наступне.

Відповідно до п. 5 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення».

Проте, положення Постанови Кабінету Міністрів «Питання стипендіального забезпечення» від 12.07.2004р. № 882 не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Виходячи із конституційного принципу верховенства права, при встановленні конкретного розміру пільги Кабінет Міністрів України не вправі його встановлювати у меншому розмірі, ніж це визначено нормою закону.

Отже, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року має вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом і цим Законом гарантовано позивачу виплату стипендії, незважаючи на результати успішності.

Суд також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Враховуючи те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахуванні стипендії саме в цьому розмірі є неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: з 1 січня по 31 серпня 2015р. - 1218 грн., з 1 вересня - 1378 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у розмірі: з 1 січня - 1378 грн., з 1 травня - 1450 грн., з 1 грудня - 1600 грн.

Відповідно до довідки про доходи позивачу було виплачено стипендію за період з березня 2015р. по грудень 2016р. у розмірі 00 грн. 00 коп. (а.с. № 21).

Позивачем зроблено наступний розрахунок суми заборгованості, яка має бути стягнута з відповідача на його користь, з який суд погоджується.

За березень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1218 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1218 грн., сума компенсації - 663,81 грн.;

За квітень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1218 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1218 грн., сума компенсації - 432,39 грн.;

За травень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1218 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1218 грн., сума компенсації - 398,29 грн.;

За червень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1218 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1218 грн., сума компенсації - 392,20 грн.;

За липень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1218 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1218 грн., сума компенсації - 408,03 грн.;

За серпень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1218 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1218 грн., сума компенсації - 420,21 грн.;

За вересень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1378 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн., сума компенсації - 434,07 грн.;

За жовтень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1378 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн., сума компенсації - 395,49 грн.;

За листопад 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1378 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн., сума компенсації - 457,50 грн.;

За грудень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму - 1378 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн., сума компенсації - 409,27 грн.;

За січень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1378 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн., сума компенсації - 394,11 грн.;

За лютий 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1378 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн., сума компенсації - 399,62 грн.;

За березень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1378 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн., сума компенсації - 383,08 грн.;

За квітень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1378 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн., сума компенсації - 323,83 грн.;

За травень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1450 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн., сума компенсації - 339,30 грн.;

За червень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1450 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн., сума компенсації - 342,20 грн.;

За липень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1450 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн., сума компенсації - 343,65 грн.;

За серпень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1450 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн., сума компенсації - 349,45 грн.;

За вересень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1450 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн., сума компенсації - 317,55 грн.;

За жовтень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1450 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн., сума компенсації - 268,25 грн.;

За листопад 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1450 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн., сума компенсації - 237,80 грн.;

За грудень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму - 1600 грн., сума виплаченої стипендії - 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1600 грн., сума компенсації - 246,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стипендії відносяться до об'єктів, що підлягають індексації.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000р.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі стипендії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - університетом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими.

Відповідач несе відповідальність за втрату доходу, шкода завдана позивачу його неправомірними діями, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості по виплаті стипендії, що підлягає стягненню з Університету митної справи та фінансів, за період з березня 2015р. по грудень 2016р. (включно), з урахуванням індексу інфляції та суми компенсації втрати частини доходу складає - 38 438,50 грн. (сума заборгованості по виплаті соціальної стипендії - 30082,00 грн., сума компенсації втрати частини доходу - 8 356,50 грн.).

При винесенні рішення судом прийнято до уваги, що відповідач проти суми нарахованої позивачем заборгованості по виплаті їй стипендії за період з березня 2015р. по грудень 2016р. у розмірі 38 438,50 грн. не заперечує, контррозрахунку не надає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, то на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується наявній в матеріалах справи квитанції.

На підставі викладеного, керуючись нормами Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Університету митної справи та фінансів, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України, Державна казначейська служба України про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуваннях компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням строків виплати - задовольнити.

Стягнути з Університету митної справи та фінансів (, що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 2/4) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) суму не нарахованої і не виплаченої соціальної стипендії за березень 2015 - грудень 2016 року, включно, з урахуванням компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати, в розмірі 38438 (тридцять вісім тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 50 копійок, із яких невиплачена соціальна стипендія складає 30 082 (тридцять тисяч вісімдесят дві) гривні 00 копійок, компенсація втрати її частини у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати складає 8356 (вісім тисяч триста п'ятдесят шість) гривень 50 копійок.

Стягнути з Університету митної справи та фінансів (, що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 2/4) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев