Справа № 467/2067/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, яку обґрунтовувало наступним.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року у цивільній справі № 467/2067/14-ц на користь ПАТ «Енергобанк» з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 04-001278-01 від 23 квітня 2013 року у розмірі 33803 грн. 69 коп. та судові витрати у розмірі 338 грн. 04 коп.

19 листопада 2014 року на підставі заяви представника стягувача, ПАТ «Енергобанк» було видано виконавчі листи.

18 травня 2018 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір № 21 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 04-001278-01 від 23 квітня 2013 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд замінити стягувача у справі, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_1

До початку судового розгляду представник заявника надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, хоча про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Неявка учасників процесу не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, приходить до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальна стадія судового провадження, самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду, невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому правонаступництво розповсюджується і на неї.

А оскільки сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник, то заміна сторони виконавчого провадження розповсюджується саме на них.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Заміна стягувача є актуальною ще і з тих підстав, що без заміни сторони правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року у цивільній справі № 467/2067/14-ц на користь публічного акціонерного товариства «Енергобанк» з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 04-001278-01 від 23 квітня 2013 року у розмірі 33803 грн. 69 коп. та судові витрати у розмірі 338 грн. 04 коп. (а.с. 72).

19 листопада 2014 року на підставі заяви представника стягувача, ПАТ «Енергобанк» було видано виконавчі листи, що підтверджується супровідним листом № 8401/14 від 19.11.2014 року (а.с. 78) та копією виконавчого листа (а.с. 82).

18 травня 2018 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір № 21 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 04-001278-01 від 23 квітня 2013 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 80, 81).

Проаналізувавши вказані вище обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та необхідність її задоволення.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 467/2067/14-ц публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (, 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 56) на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8).

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області в порядку, передбаченому ст. 353 ЦПК України.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_2