Справа № 189/1434/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

11.09.2018 рокусмт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області, ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на утримання дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі на двох дітей не менше однієї третини, але не менше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідального віку до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись із заявою та наданими до неї матеріалам, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Стаття 161 ЦПК України визначає вичерпний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитини однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана з встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, нормами чинного ЦПК України чітко зазначені вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, тоді як подана заява не відповідає цим вимогам.

У прохальній частині заяви заявниця ОСОБА_1 зазначає інші розміри стягнення, ніж передбачені законом, не зазначає взагалі, що просить стягнути саме аліменти, з заробітку (доходу) боржника, не зазначає на чию користь бажає їх стягнути, не зазначає повні дати народження стягувача, боржника та дітей.

Відповідно до статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу. Окрім того, суддя відмовляє у видачу судового наказу у разі, якщо така заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, зокрема, не надано доказів, що діти проживають саме зі стягувачем.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, п.1,3 ч.1 165, 260, 261, 353 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на утримання дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі на двох дітей не менше однієї третини, але не менше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідального віку до досягнення дитиною повноліття.

Розяснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 165 ЦПК України (заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК), унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її складення через Покровський районний суд Дніпропетровської області або безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області .

Суддя О.В. Чорна