Провадження № 2-др/127/19/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1, подану його представником, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №127/28068/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення вартості частки спільного майна,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилась цивільна справа №127/28068/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення вартості частки спільного майна.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2018 року затверджено мирову угоду від 29.03.2018 року, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, провадження у справі закрите (а.с. 110-112).

12.09.2018 року представником відповідача ОСОБА_1 подана заяву про ухвалення додатково рішення, яка мотивоване тим, що при поділі майна залишилось не вирішене питання щодо сараю «В».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2018 року суддя Воробйов В.В. задовольнив заяву про самовідвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 127/28068/17 передано на розгляд судді Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заву підтримав, просив ухвалити додаткове рішення.

Позивач ОСОБА_2 не заперечувала щодо вказаної заяви.

Дослідивши матеріали цієї справи, суд приходить до наступного.

За змістом ст.270 ЦПК України додаткове рішення це акт правосуддя, яким усуваються недоліки рішення суду, повязані з порушенням вимог щодо його повноти.

Статтею 270 ЦПК України визначено виключне коло підстав, за яких суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення. Такими випадками є: якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до положень цієї статі тільки в разі ухвалення рішення суду ( форма судового акту, яким справа вирішуєтсья по суті) суд може ухвалити додаткове рішення в разі його неповноти, що допущена судом. Ухвалення додаткового судового рішення (ухвали), якщо розгляд справи завершений постановленням ухвали, вказана норма не передбачає. Наразі, якби законодаовацець мав на увазі протилежне, то диспозиція вказаної норми була б викладена по іншому ( як, наприклад, ст. 168 КАС України в редакції 2005 року).

Як слідує з матеріалів справи спір між сторонами вирішено шляхом укладення сторонами мирової угоди, яка затверджена ухвалою суду і провадження у справі закрите.

Мирова угода - це укладена в цивільному процесі угода між сторонами у справі і затверджена судом про умови припинення спору, на підставі взаємних уступок відмови позивача від частини своїх вимог або їх зміни, визнання відповідачем зміненого позову чи зменшення розміру позивних вимог.

Як слідує зі змісту мирової угоди, укладеної 29.03.2018 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вона укладена сторонами на основі взаємних поступок, підтверджує, що вони погодили всі спірні питання повязані з майном, набутим ним за час шлюбу та не містила умов щодо такого майна як сарай «В». Відповідно ухвала суду, якою затверджена ця мирова угода та містить всі її умови, не стосувалася цього майна. Не вирішення сторонами долі вказаного майна (сараю «В») умовами мирової угоди не надає право сторонам звертатися із заявою про ухвалення додаткового рішення до ухвали про затвердження мирової угоди. Вказана заява не є і змінами до мирової угоди. Разом з тим, сторони не позбавлені права вирішити це питання в досудовому порядку шляхом укладення відповідного договору, а разі наявності спору - в загальному судовому порядку.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1, подана його представником, про ухвалення додаткового рішення у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 270, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, подану його представником, про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №127/28068/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення вартості частки спільного майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: