КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/2589/18 Доповідач у ІІ інст. Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Приходька К.П.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Генеральної прокуратури України на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Білоцерківського національного аграрного університету, третя особа - Генеральна прокуратура України, про визнання незаконним наказу про відрахування зі складу студентів,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що у 2015 році здобув повну загальну середню освіту у Рокитнянській загальноосвітній школі №1. Дотримуючись Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2015 році і Порядку визначення результатів зовнішнього незалежного оцінювання, в установленому порядку зареєструвався для участі у ЗНО. За результатами проведеного тестування отримав сертифікат №0136088. Після цього, подав необхідні документи для вступу до приймальної комісії Білоцерківського національного аграрного університету і після їх перевірки його було зараховано на перший курс факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямком підготовки «Правознавство».

За період навчання в університеті з 2015 року він своєчасно і успішно виконував навчальний план, академічна успішність задовільна, жодних заборгованостей не було, а тому був переведений на 2 курс Університету.

Однак, 25.07.2016 року наказом ректора університету № 230/З його відраховано зі складу студентів факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030401 «Правознавство» ОР «Бакалавр» у зв'язку з недостовірністю поданої інформації при вступі до університету у 2015 році.

Підставою видання наказу став лист Генеральної прокуратури України, яким повідомлено ректора Університету про начебто наявність письмового підтвердження директора Українського центру оцінювання якості освіти про недостовірність інформації, поданої позивачем при прийомі до Університету.

Вважає, що спірний наказ про його відрахування з Університету видано з порушенням Закону України &q? 1;Про вищу освіту&qu01;, Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів, умов укладеного з університетом Договору про підготовку бакалавра №ЮЗ-5/4-2015. Він не надавав прийомній комісії недостовірної інформації. Виданий Центром за результатами зовнішнього незалежного оцінювання сертифікат не визнано недійсним, а відомості, зазначені у ньому, є обов'язковими до врахування закладом освіти.

Просив визнати незаконним та скасувати наказ Білоцерківського національного аграрного університету № 230/З від 25.07.2016 року про відрахування ОСОБА_2, студента 2 курсу (2015 року набору) зі складу студентів факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030401 «Правознавство» ОР «Бакалавр».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2017 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Білоцерківського національного аграрного університету № 230/З від 25.07.2016 року про відрахування ОСОБА_2, студента 2 курсу (2015 року набору) зі складу студентів факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030401 «Правознавство» ОР «Бакалавр».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернувся представник Генеральної прокуратури України Ступак Д. Вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду встановленим по справі обставинам. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що п. 5 розділу ХХІ Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2015 році, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 15.10.2014 року № 1172, передбачає як підставу для відрахування студента подання вступником недостовірних персональних даних, недостовірних відомостей про наявність права на зарахування поза конкурсом, першочергове зарахування, права на зарахування за співбесідою, про здобуту раніше освіту, про участь в учнівських олімпіадах та конкурсах-захистах Малої академії наук України, про проходження зовнішнього незалежного оцінювання.

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Білоцерківського національного аграрного університету, в якому відповідач посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить її відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника Генеральної прокуратури України, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Так, задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що позов є обґрунтованим, оскільки лист Генеральної прокуратури України не може бути правовою підставою для відрахування студента із вищого закладу освіти. Крім того, відрахування відбулось без погодження із діючим в Білоцерківському національному аграрному університеті органом студентського самоврядування.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 25.08.2015 року між Білоцерківським національним аграрним університетом в особі ректора- професора Даниленка А.С. та ОСОБА_7 (матір'ю позивача) укладено договір про підготовку бакалавра № ЮЗ-5/4-2015, за умовами якого відповідач (виконавець) взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку ОСОБА_2 за напрямом підготовки правознавство (а.с. 13).

18.07.2016 року відповідачем отримано лист від Генеральної прокуратури України від 14.07.2016 року № 21/2-18310-15 (а.с. 14).

Зазначеним листом Генеральна прокуратура України повідомила відповідача про недостовірність інформації, поданої у 2015 році ОСОБА_8 для зарахування на навчання та рекомендовано прийняти рішення щодо анулювання наказу про зарахування вступника.

25.07.2016 року на підставі листа Генеральної прокуратури України від 14.07.2016 року № 21/2-18310-15 відповідач наказом № 230/З відрахував ОСОБА_2 зі складу студентів факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030401 «Правознавство» ОР «Бакалавр» у зв'язку з недостовірністю поданої інформації при вступі до університету у 2015 році.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України &quун;Про вищу освіту&q?оц;підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом.

Згідно пункту 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15 липня 1996 року N 245, студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням; у зв'язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; за станом здоров'я на підставі висновку ЛКК; за академічну неуспішність; за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

Відповідно до пункту 12 розділу VI Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2015 році, затверджених наказом МОН України від 15 жовтня 2014 року № 1172 (далі - Умови) приймальна комісія здійснює перевірку достовірності даних, поданих вступником для участі у конкурсному відборі, за допомогою Єдиної бази. Письмове підтвердження адміністратора (розпорядника) Єдиної бази або директора УЦОЯО про недостовірність інформації, поданої вступником до вищого навчального закладу, є підставою для відмови в участі у конкурсному відборі та зарахуванні на навчання (анулювання наказу про зарахування). Приймальна комісія здійснює перевірку середнього бала документа про освіту (обчислює в разі відсутності), затверджує її своїм рішенням і вносить інформацію про середній бал документа про освіту до Єдиної бази.

У пункті 5 розділу XXІ Умов передбачено, що подання вступником недостовірних персональних даних, недостовірних відомостей про наявність права на зарахування поза конкурсом, права на першочергове зарахування, права на зарахування за співбесідою, про здобуту раніше освіту, про участь олімпіадах та конкурсах-захистах Малої академії наук України, про проходження зовнішнього незалежного оцінювання є підставою для відрахування студента.

Таким чином, повноваження на анулювання наказу про зарахування існують виключно під час вступу особи до навчального закладу, а сам пункт 12 розділу VI Умов, на який міститься посилання у листі ГПУ, регулює питання щодо перевірки прийомною комісією тільки під час подання документів для участі у конкурсному відборі, тобто фактично до того моменту, поки особа не приступила до навчання, тоді як позивача було відраховано після переведення на другий курс.

Право на відрахування з навчального закладу на підставі пункту 5 розділу XХI Умов виникає лише у випадку встановлення умисної протиправної поведінки вступника, що полягала у свідомому поданні ним недостовірних даних про проходження ЗНО.

Аналіз пункту 5 розділу XХI Умов дає можливість зробити висновок про те, що рішення приймальної комісії про зарахування вступника може бути скасоване у разі виявлення порушень законодавства з боку вступника, а саме подання недостовірних персональних даних та встановлення його умислу на використання такої недостовірної інформації.

Позивачем при подачі документів для вступу до вищого навчального закладу було подано відомості про результати ЗНО, які відповідали даним, що містилися в Єдиній базі, а подані ним відомості були об'єктом перевірки приймальної комісії ВНЗ, якою жодних порушень виявлено не було.

З огляду на вказане, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції пункту 5 розділу VI Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2015 році.

Посилання на те, що судом не було враховано письмове підтвердження директора Українського центру оцінювання якості освіти про недостовірність інформації, поданої позивачем для участі у конкурсному відборі, є безпідставним, оскільки таке письмове підтвердження не надавалося до приймальної комісії під час перевірки нею достовірності даних, поданих вступником.

З огляду те, що повноваження на анулювання наказу про зарахування існують виключно під час вступу особи до навчального закладу та виключно у випадку, коли здобувач фактично не приступив до навчання, результати ЗНО стосовно позивача не анулювалися і відповідно виданий ОСОБА_2 сертифікат ЗНО є чинним, умисної протиправної поведінки вступника, що полягала у свідомому поданні недостовірних даних про проходження ЗНО, не встановлено, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову .

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року.

Суддя- доповідач ТаргонійД.О.

Судді Ігнатченко Н.В.

ПриходькоК.П.