ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м.Суми

Справа №589/819/18

Номер провадження 22-ц/788/1317/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2018 року, ухваленого у складі судді Литвинко Т.В. в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

01 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 17 квітня 2012 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 березня 2016 року, з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що цей розмір сплачуваних відповідачем аліментів, на даний час, не є достатнім для утримання дитини та є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого ч. 2 ст. 182 СК України. Просить змінити розмір аліментів, визначений попереднім судовим рішення та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішенням Шосткинського міськрайонного сулу Сумської області від 26 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду, стягнувши з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У своїх доводах вказує на те, що визначений судом розмір аліментів 1/3 частина від усіх видів доходів не відповідає нормам Сімейного кодексу України, яким передбачено стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 частини від доходів. Стверджує, що його фінансова спроможність виплачувати аліменти не є підставою для стягнення їх не у розмірі, визначеному нормами чинного законодавства.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, вона просить його залишити його без змін, а скаргу без задоволення. При цьому вказує на те, що нею заявлено вимогу не про збільшення розміру аліментів, а про зміну мінімального розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідача. Відповідачем не доведено наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів із 1/3 частини до 1/4 частини від його доходів. Майновий стан відповідача на даний час покращився, про що свідчить придбання ним трикімнатної квартири в м. Шостка.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача на даний час є нижчим ніж встановлений законом мінімум, а тому не дозволяє повноцінно утримувати дитину.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як розяснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони мають спільну дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а. с. 8, 15).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 березня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття (а. с. 13-14).

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України (в редакції, яка діяла на день ухвалення оскаржуваного рішення) встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що розмір стягнутих рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 березня 2016 року з ОСОБА_2 аліментів не відповідає мінімальному розміру, визначеному ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, яка діє з 08 липня 2017 року), та не є достатнім для належного забезпечення дитини.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментам, розмір нарахованих ОСОБА_2 аліментів з січня 2018 року становить 447 грн. 60 коп., станом на 01 квітня 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 1 402 грн. 96 коп. (а. с. 36).

Колегія суддів не бере до уваги наданий відповідачем розрахунок заборгованості, на якій він посилається в апеляційній скарзі, оскільки державний виконавець склав його на підставі наданих боржником квитанцій і на утримання ОСОБА_1 і на утримання дочки, що вбачається із листа старшого державного виконавця Шосткинського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області Пчелінцевої І.С. (а.с. 37). Станом на 01 травня 2018 розмір заборгованості становить 68 грн. 27 коп.

Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, які повинні забезпечити мінімальне належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.

Стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призведе до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Враховуючи те, що незважаючи на збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, відповідач продовжує надавати кошти на утримання дочки у визначеному вказаним судовим рішення розмірі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для їх збільшення.

Твердження відповідача про те, що при визначені судом аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів були порушені його права, не заслуговують на увагу.

Зокрема, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Визначений частиною 5 статті 183 СК України розмір частки від доходів 1/4 частини на утримання однієї дитини, має застосовуватись судом при стягненні аліментів в наказному провадженні.

Більш того, відповідач не заперечує, що він має можливість сплачувати аліменти у визначеному оскаржуваним судовим рішенням розмірі.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_5