Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/981/18
№ 2/733/422/18
Рішення

Іменем України

"12" вересня 2018 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого-судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального провадження цивільну справу за позовом Ічнянської районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування, до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

установив:

У липні 2018 року Ічнянська районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 червня 2014 року неповнолітня ОСОБА_3, яка є дочкою ОСОБА_1, на підставі заяви останньої, виховується у КЗМСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». За час перебування дитини у державному закладі мати дитини відвідала її тільки один раз - 22 грудня 2017 року. Після чого більше дитину не відвідувала, не телефонувала, не приймала участі в її вихованні та утриманні, не вирішувала питання повернення дитини на виховання у сім'ю. Згідно довідки-характеристики ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується негативно, так як ніде не працює, є безвідповідальною особою. З урахуванням викладеного позивач просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача на користь тієї юридичної чи фізичної особи, куди буде влаштована дитина, аліменти на неповнолітню ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання представник позивача не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Відповідно до довідок КЗМСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» № 02-07/592 та № 02-14/591 від 23.06.2018 року ОСОБА_3 з 20.06.2014 року по теперішній час виховується у Прилуцькому обласному будинку дитини «Надія» і знаходиться на повному державному утриманні. Мати дитини - ОСОБА_4 відвідала її останній раз 22.12.2017 року. Більше дитину не відвідувала, не телефонувала, не приймала участі в її вихованні та утриманні, не вирішує питання повернення дитини на виховання у сім'ю (а.с. 5), про що також свідчить акт, складений Прилуцьким обласним будинком дитини «Надія» 23.06.2018 року (а.с. 6).

Як видно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 03 липня 2018 року, остання проживає у власному будинку, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей. У господарстві нічого не утримує, обробляє до 10 соток городу, ніде не працює. Основним джерелом доходу є допомога на дітей (а.с. 7).

Із довідки-характеристики, виданої Монастирищенським старостинським округом 03 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та сином ОСОБА_5, 2009 року народження. По старостинському округу характеризується негативно, ніде не працює, прагнення до роботи не проявляє, безвідповідальна, веде аморальний спосіб життя. Неодноразово заслуховувалась на засіданні комісії з питань виконання батьківських обов'язків щодо своїх неповнолітніх дітей. У 2008 році через неналежне виконання своїх батьківських обов'язків троє дітей були вилучені із сім'ї та тимчасово направлені до дитячого інтернату. (а.с. 8).

Як убачається з висновку Ічнянської районної державної адміністрації № 01-46/1761 від 10 липня 2018 року, остання, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо її дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007р. із послідуючими змінами роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Положеннями ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов»язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб.

Аналізуючі зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання своєї дочки ОСОБА_3 по відношенню до якої згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України повинна бути позбавлена батьківських прав, а також відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України з останньої необхідно стягнути аліменти на неповнолітню дитину на користь тієї юридичної чи фізичної особи, куди буде влаштована дитина, починаючи з дня подання заяви до суду.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача у дохід держави у розмірі 1 409,60 грн (дві позовні вимоги по 704,80 грн).

Керуючись ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 200, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Ічнянської районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування, до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку с. Каланчак Калачанчацького району Херсонської області, батьківських прав стосовно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки с. Каланчак Калачанчацького району Херсонської області, на користь тієї юридичної чи фізичної особи, куди буде влаштована дитина, аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1 409 (одну тисячу чотириста дев»ять) гривень 60 коп судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Роз"яснити, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Ічнянська районна державна адміністрація, місце розташування: площа Т.Шевченка, 1, м. Ічня Чернігівської області, , .

Відповідач: ОСОБА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2018 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик