Провадження № 2/161/3202/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом комунального підприємства «Луцька міська клінічна лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В :

Комунальний підприємства «Луцька міська клінічна лікарня» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Позов обґрунтовує тим, що 10 липня 2016 року відповідача вчинив злочин, внаслідок якого постраждав ОСОБА_2 Внаслідок вичинених дій відповідача ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні в Луцькій міській клінічній лікарні в період з 10 липня 2016 року по 12 липня 2016 року в нейрохірургічному відділенні.

Вказує, що Луцькій міській лікарні внаслідок злочинних діянь відповідача завдано матеріальну шкоду, що полягає у понесених затратах на лікування потерпілого.

15.03.2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено вирок у справі № 161/13005/16-к, яким відповідача визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України.

З огляду на наведене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Луцької міської клінічної лікарні матеріальну шкоду за лікування ОСОБА_2 в розмірі 518,00 грн.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи без сторони відповідача, позив визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, який затверджений постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, та ст.1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора.

Встановлено, що 15.03.2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено вирок у справі № 161/13005/16-к, яким відповідача визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України (а.с. 5-8).

З даного вироку, вбачається причинний звязок між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в КП «Луцька міська клінічна лікарня».

Відповідно до наданої КП «Луцька міська клінічна лікарня» довідки № 1013/2.8.18 від 02 липня 2018 року сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 становить 518,00 грн.

З даної довідки встановлено, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КП «Луцька міська клінічна лікарня», вартість ліжко-днів витрачених на лікування потерпілого за вказаний період склала 518,00 грн.

Крім того, при подачі позовної заяви відповідач був звільнений від сплати судових витрат, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовна заява КП «Луцька міська клінічна лікарня» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином підлягає до задоволення. Крім того, відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК також є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 1206 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ від 07.07.1995 року № 11; ст. 128 КПК України; ст. 3, 5, 6, 7, 8, 10, 141, 223, 247, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якого: Волинська область, місто Луцьк, проспект Молоді, 5/32, в користь комунального підприємства «Луцька міська клінічна лікарня», місце знаходження: Волинська область, місто Луцьк, проспект Відродження, 13, , р/р 8869 в АТ КБ «Приватбанк у місті Луцьку», МФО 303440, витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в розмірі 518 (пятсот вісімнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якого: Волинська область, місто Луцьк, проспект Молоді, 5/32, судовий збір в дохід держави в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Олексюк А.В.