Справа № 558/447/18
номер провадження 2/558/112/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

01 жовтня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Ковальській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

23 липня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_2 вказує про те, що з відповідачем ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Понад три останніх роки з відповідачем спільно не проживає. Діти проживають з нею в с. Вербень, Демидівського району Рівненської області та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає з іншою жінкою. Відповідач ОСОБА_3 не надає допомоги на утримання дітей, хоч є працездатним. Їй відомо, що відповідач офіційно не працює, проте отримує дохід від виконання робіт по найму, інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання дітей. Дочка ОСОБА_6 відвідує дитячий садочок «Сонечко», а дочка ОСОБА_7 є ученицею Вербенської ОСОБА_8 ступенів, а тому потребують додаткових витрат на їх утримання.

З вказаних підстав у позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, у позовній заяві позивач ОСОБА_2 просила рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання та понесені нею витрати на надання правничої допомоги в розмірі 700,00 гривень стягнути з відповідача.

В судове засідання 1 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_9 не зявились.

Від представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_9 до суду надійшла заява в якій він просив справу розглянути без його участі та зазначав про те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 підтримує, просив позовні вимоги задовільнити. Крім того, представник позивача вказував про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 25, 39).

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 21 серпня 2018 року, 3 вересня 2018 року, 17 вересня 2018 року та 1 жовтня 2018 року не зявився, хоч про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому порядку, шляхом надіслання судових повісток (а.с. 30, 38) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України).

Причини неявки в судові засідання відповідач ОСОБА_3 не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

За таких обставин, за наявної згоди представника позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання на 21 серпня 2018 року, 3 вересня 2018 року, 17 вересня 2018 року та 1 жовтня 2018 року.

У вказані судові засіданні відповідач та/чи його представник не зявлялися.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтв про народження серії І-ГЮ № 179085, серії І-ГЮ № 136478 (а.с.7, 8) встановлено, що ОСОБА_4 народилась 4 червня 2011 року, ОСОБА_5 народилась 25 вересня 2013 року, їх батьком вказаний відповідач ОСОБА_3, а матірю позивач ОСОБА_2.

В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно довідки № 395, виданої 17 липня 2018 року Вербенським старостинським округом Демидівської селищної ради (а.с. 10) встановлено, що неповнолітні діти сторін проживають з позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та до досягнення дітьми повноліття.

Так, на час розгляду справи 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до 6 років складає 779,50 гривень (1559,00 гривень х 50 % = 779,50 гривень).

На час розгляду справи 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років складає 972,00 гривень (1944,00 гривень х 50 % = 972,00 гривень).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2, понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 700,00 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 48 від 18 липня 2018 року та довідкою адвоката ОСОБА_9 від 18 липня 2018 року (а.с. 12, 13).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 704,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач ОСОБА_2, була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено.

На підставі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-182, 184 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (жителя ІНФОРМАЦІЯ_4), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жительки с. Вербень, вул. 19 Березня, буд. 61, Демидівського району Рівненської області), аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1000,00 (Одна тисяча) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 липня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 700,00 (Сімсот) гривень витрат на надання правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (Сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 1 жовтня 2018 року.