ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/39/18 Справа № 202/6220/17 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.,

суддів: Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Лященко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та зобов'язання виконати договір та за заявою третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на жилий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2017 року у справі ухвалено заочне рішення, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та зобов'язання виконати договір, позовна заява третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на жилий будинок задоволена в повному обсязі.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2018 року заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2017 року та призначено справу до розгляду в загальному порядку за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 та заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України, так як позивачем та ОСОБА_4 не зазначено ціну позову, не додано до позовної заяви документів на підтвердження сплати судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.07. 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 та заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Не погодившись з указаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для подальшого розгляду по суті з тих підстав, що ухвалу суду про залишення без руху позовної заяви він не отримував, у судовому засіданні 23.05.2018 року вона не оголошувалася.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

03 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Пунктом 8 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 та заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України з наступних підстав. Позивачем ОСОБА_1 пред'явлено дві вимоги: майнового характеру про стягнення з ОСОБА_2 штрафу за невиконання умов договору про надання юридичних послуг від 04.04.2017 року у розмірі 5 000 грн. та немайнового характеру про зобов'язання ОСОБА_3 переоформити право власності на його, позивача, ім'я на житловий будинок № 36 по вулиці Радищева в місті Дніпропетровську. Однак в уточненій позовній заяві позивачем не зазначено ціну позову, не додано до позовної заяви документів на підтвердження сплати судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру. Третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 так само пред'явлено дві вимоги: майнового характеру про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного 03.05.2017 року між нею та ОСОБА_3, дійсним та немайнового характеру про визнання за нею права власності на вказаний будинок, однак ОСОБА_4 в заяві не зазначено ціну позову, не додано до заяви документів на підтвердження сплати судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру.

Матеріалами справи встановлено, що копію вказаної ухвали суду було направлено позивачеві ОСОБА_1 та третій особі із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 23.05.2018 року та надано строк для усунення недоліків, який не перевищує п'яти днів з дня отримання ними копії ухвали.

У зворотному поштовому повідомленні про вручення №674 зазначено, що копію ухвали суду від 23.05.2018 року позивач ОСОБА_1 отримав 02.06.2018 року. (а.с.88) Однак, у разі особистого вручення рекомендованого листа, одержувач повинен сам своїм підписом засвідчити даний факт, в той час, як зворотнє поштове повідомлення не містить відмітки "особисто" та підпису одержувача. Крім того, заслуговує на увагу посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала не оголошувалася у судовому засіданні 23.05.2018 року, що підтверджується записом судового засідання на диску.

Також колегія суддів зауважує, що згідно поштового конверту, який повернувся без вручення ОСОБА_4, копію ухвали від 23.05.2018 року вона не отримала, у зв"язку з чим була позбавлена можливості усунути недоліки у своїй заяві згідно ухвали суду.

Тобто висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 та заяви ОСОБА_4, є помилковим.

З огляду на зазначене, у суду першої інстанції не було належних правових підстав для застосування ч. 13 ст. 187 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В::

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Судді: Н.М.Деркач

Л.О.Каратаєва

І.Ю.Ткаченко