Справа №461/4531/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

за участю:

представника відповідача Борох З.В.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_16 (зареєстрований за адресою: 79000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 25.01.2001 року) до Львівського комунального підприємства «Центральне» (місце знаходження: 79019, м. Львів, вул. Удатного, 7, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс-склодзеркальний завод», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_18 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_2), ОСОБА_19(проживаючий за адресою: АДРЕСА_3), ОСОБА_20 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_4),ОСОБА_21 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_5), ОСОБА_22 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_6), ОСОБА_23 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_7), ОСОБА_24 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_8), ОСОБА_25 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_9), ОСОБА_26 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_10), ОСОБА_27 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_11), ОСОБА_28 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_7), ОСОБА_29 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_5), ОСОБА_30 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_6), ОСОБА_31 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_12 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_13), ОСОБА_32 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_14), ОСОБА_6 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_14), ОСОБА_13 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_15), ОСОБА_8 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_16), ОСОБА_4 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_17), ОСОБА_33 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_11), ОСОБА_7 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_18), ОСОБА_34 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_19), ОСОБА_35 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_20), ОСОБА_11 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_21), ОСОБА_14 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_11), ОСОБА_9 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_4), ОСОБА_36 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_22), ОСОБА_37 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_23), ОСОБА_10 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_24), ОСОБА_38, ОСОБА_39 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_25), ОСОБА_40, ОСОБА_15 про усунення перешкод шляхом зобов'язання до вчинення дій-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_41 звернувся до суду з позовом до ЛКП «Центральне», в якому просить усунути перешкоди у користуванні прибудинковою територією біля будинків №23Б, 25Б по вул. Куліша у м. Львові шляхом демонтажу ЛКП «Центральне» самочинно встановлених воріт заїзду на подвір'я між житловими будинками №23Б, 25Б по вул. Куліша у м. Львові.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1. Між будинками №23Б і 25Б по вул. Куліша у м. Львові влаштований проїзд з аркою, через який проходить шлях до внутрішнього дворику вище вказаних будинків, а також їх фасадів. Також через вказаний двір проходить аварійний виїзд з прилеглого ТзОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод». Вказаний проїзд закритий металевою брамою, яка не дає можливості позивачу користуватися прибудинковою територією та внутрішнім подвір'ям, яке прилягає до будинків №23Б, 25Б по вул. Куліша у м. Львова. На даний час у внутрішньому подвір'ї самочинно влаштовано стоянку транспортних засобів, яка обмежує доступ до вище вказаних будинків. Стверджує, що директору ЛКП «Центральне» було скеровано лист від ГУ ДСНС України у Львівській області щодо забезпечення вільного проїзду та доступу до вказаного вище подвір'я та завжди утримувати заїзд відкритим та вільним. Зазначає, що транспортні засоби у вказаному подвір'ї паркуються на зелених насадженнях, чим порушують Правила дорожнього руху України. Таким чином, позивач вважає, що порушуються його права користуватися та розпоряджатися майном в повному обсязі відповідно до ст. 391 ЦК України, а саме вільного доступу до подвір'я вказаного будинку. Позивач звертався у всі можливі інстанції для усунення порушень, проте не отримав бажаного результату. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 09.30 год. 17 липня 2018 року, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04 липня 2017 року надійшли пояснення на позовну заяву від ТзОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод», згідно якого представник третьої особи позов підтримує. Вказує, що між будинками №23Б і 25Б на вулиці Куліша одним з мешканців самовільно, без жодних дозволів встановлено металеві ворота, які зачинені на колодку. На цій загородженій ділянці прибудинкової території самовільно облаштовано паркування транспортних засобів мешканців навколишніх будинків. Зазначає, що ТзОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» є власником земельної ділянки, яка межує з територією, на якій розташовані будинки № 23Б і № 25Б на вулиці Куліша. Встановлені ворота перекривають проїзд, (виїзд) до воріт Товариства. Стверджує, що Товариство не надавало згоди на влаштування воріт при в'їзді в арку між будинками. Встановлення вказаних воріт у проїзді між будинками № 23Б і № 25Б по вул. Куліша порушує Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом МВС України від 30.12.2014 року № 1417 та суперечить вимогам Положення про порядок облаштування благоустрою прибудинкової території та влаштування триквартирних двориків у м. Львові, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 08.08.2014р. №603.

Окрім вище наведених нормативних документів, які підтверджують недопустимість облаштування місць паркування транспортних засобів біля будинків № 23Б і № 25Б на вул. Куліша у м. Львові, ТзОВ «Галімпекс-Склодзеркальний завод» 16.10.2011 р., інспектором сектору з питань наглядово-профілактичної діяльності Галицького РВ м. Львова було винесено припис про усунення порушень вимог пожежної безпеки, в якому вказано про заборону загромадження (стоянку) власного чи службового автотранспорту біля воріт додаткового в'їзду (виїзду).

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, через канцелярію суду подали спільне клопотання, в якому просять проводити розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив у такому відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Згідно вказаного відзиву мешканці будинків №23б та №25б по вул. Куліша у м. Львові неодноразово проводили збори, де вирішувалось питання встановлення воріт заїзду на подвір'ю між будинками, оскільки там часто збирались особи в стані алкогольного сп'яніння та особи, які зловживають наркотичними засобами, також туди часто забігали особи справити нужду. Тому більшістю голосів мешканців двох будинків було вирішено встановити ворота, які забезпечать прибудинкову територію в належному санітарному стані, а також закривають доступ вищезазначеним особам. Зазначає, що ключі від вказаних воріт були роздані всім мешканцям будинку та охороні заводу, однак ОСОБА_16 від отримання такого відмовився, оскільки його не влаштовує парковочне місце для автомобіля позивача.

Представник третьої особи ТзОВ «Галімпекс-Склодзеркальний завод» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10-А.І., ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, просили у такому відмовити, оскільки такі ворота були влаштовані для того, щоб у подвір'ї була поря док, тиша та спокій для мешканців будинків.

Інші треті особи у судове засідання не з'явився, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Подали до суду заяви, в яких заперечують проти задоволення позову, просять у такому відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_16 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 /а.с. 8, 9/.

Так, з копії протоколу проведення зборів з мешканцями будинку 23-б - 25-б на вул. Куліша у м.Львові щодо самовільно встановленої брами між даними будинками від 03.01.2017 року вбачається, що мешканці вказаних будинків встановили металеву загорожу на в'їзді між будинком 23-б - 25-б до прибудинкової території з метою запобігання проникнення сторонніх осіб, які регулярно розпивають спиртні напої, вживають наркотичні засоби і ходять по нужді, скидають сміття. Також зазначено, що ключі від брами були роздані охороні ТзОВ «Галімпекс-Склодзеркальний завод» та сусідам будинків №№23-б, 25-б.

Однак, у зв'язку з тим, що на прибудинковій території біля будинків №23Б, 25Б по вул. Куліша у м. Львові встановлено ворота, які зачинені на замок та на цій загородженій ділянці прибудинкової території облаштовано паркування транспортних засобів, 29 грудня 2016 року позивач направив звернення на ім'я начальника ГУДСНС України з проханням скерувати комісію для обстеження подвір'я між будинками № 23Б, 25Б на вул. вул. Куліша /а.с. 11/.

17.01.2017 року комісією, за результатами розгляду звернення ОСОБА_16, здійснено вихід на місце проведення дослідження та встановлено, що на паркані заїзду на подвір'я між житловими будинками №23Б і 25Б на вул. Куліша у м. Львові висіла колодка, тому зайти безпосередньо на подвір'я не було можливості. Зовнішнім оглядом встановлено, що на подвір'ї з правої сторони стояв один автомобіль. На підставі вказаного комісією зроблено висновок, що факт закриття в'їзду на подвір'я по вул. Куліша, 23Б-25Б у м. Львові підтвердився.

На основі цього, директору ЛКП «Центральне» надіслано лист №58-8/512 від 20.01.2017 року із вимогою виконати вимоги норм та «Правил пожежної безпеки в Україні» та забезпечити вільний доступ до вказаного подвір'я, а також завжди утримувати заїзд до нього відкритим та вільним /а.с. 21/.

У відповідь ЛКП «Центральне» листом №117 від 17.02.2017 року повідомило, що брама була встановлена мешканцями будинків №23Б, №25Б по вул. Куліша для унеможливлення невідомими особами в нічний та вечірній час розпивання спиртних напоїв та захламлення території /а.с. 22/.

Також встановлено, що листом ГУ ДСНС у Львівській області від 20.01.2017 року №58-8/512 ЛКП «Центральне» повідомлено про те, що з метою забезпечення належного стану пожежної безпеки, необхідно виконати вимоги пунктів 1.3 Розділу ІІІ та 2.37 Розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні та забезпечити вільний доступ до вказаного подвір'я та завжди утримувати заїзд до нього відкритим та вільним.

Окрім цього, Галицькою районною адміністрацією ЛМР листом від 03.01.2017 року №31-12 було повідомлено ОСОБА_16 про те, що частина дорожнього полотна, яка вказана у його зверненні від 22.12.2016 року є прибудинковою територією, де не заборонено паркувати транспортні засоби мешканцями прилеглих будинків /а.с. 16/.

З листа ГУ ДСНС України у Львівській області №58-8/218-1/01-19 від 16.03.2018 року вбачається, що комісійно обстеживши внутрішній дворик житлових будинків було встановлено, що розміри арки не відповідають нормативним, можливості заїхати аварійно-рятувальній техніці та здійснити розворот немає.

Відповідно до Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгосу України від 17.05.2005 року №76, прибудинкова територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування цього будинку.

Відповідно до п.2 Наказу Міністерства житлово-комунального господарства №389 від 29.11.2011 року «Про затвердження методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, що визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, та яка необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку і забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Статтею 12 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Права суб'єктів благоустрою населених пунктів встановлені приписами ч.1ст.17 зазначеного Закону. Так, вказаним положенням встановлено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право, зокрема, користуватись об'єктами благоустрою населених пунктів; брати участь у обговоренні правил та проектів благоустрою населених пунктів; брати участь у здійсненні заходів з благоустрою населених пунктів, озелененні та утриманні в належному стані садиб, дворів, парків, площ, вулиць, кладовищ, братських могил, обладнанні дитячих і спортивних майданчиків, ремонті шляхів і тротуарів, інших об'єктів благоустрою.

В статті 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" зазначається, що на об'єктах благоустрою забороняється: виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов'язковість його отримання передбачена законом; самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо; вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг; складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо; встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України; влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів; випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях; здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Відповідно до ч.1 ст.21 вказаного Закону елементами (частинами) об'єктів благоустрою є: 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; 3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; 4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; 5) технічні засоби регулювання дорожнього руху; 6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території; 7) комплекси та об'єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади; 8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків; 9) малі архітектурні форми.

Частина третя ст.358 ЦК України передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Суд зазначає, що доводи позивача про те, що на прибудинковій території, а саме у дворі будинків №23Б та №25Б на вул. Куліша у м.Львові влаштовано паркування автомобілів на газоні та зелених насадженнях є необґрунтованими, оскільки з фотокопій місця розташування автомобілів вбачається, що такі розташовані на тротуарній плитці та не загороджують проїзд до ТзОВ «Галімпекс-Склодзеркальний завод».

З матеріалів справи також вбачається, що металеві ворота у вигляді сітки були встановлені мешканцями вказаних вище будинків на підставі рішенням зборів мешканців будинку, а не ЛКП «Центральне». Окрім того, позивачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_16 звертався до ЛКП «Центральне» із заявою відносно самовільно влаштованої брами між вищевказаними будинками.

Також, у судовому засіданні треті особи, а саме мешканці будинку суду повідомили, що ОСОБА_16 був наданий ключ від воріт, однак останній відмовився від його отримання, оскільки йому не підходить місце для паркування його автомобіля, яке було запропоновано останньому.

Суд зазначає, що встановлені металеві ворота є елементами благоустрою та для їх спорудження не потрібно отримання дозволів та проектної документації.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_16 не надано, а судом не здобуто, жодного належного та допустимого доказу щодо наявності в нього перешкод щодо вільного користування прибудинковою територією.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що твердження, викладені стороною позивача у позовній заяві не знайшли свого підтвердження в наявних у матеріалах справи доказах, а тому вважає за необхідне відмовити повністю в задоволенні позовної заяви ОСОБА_16

Згідно ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі суд вважає, що судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору за квитанцією від 06.06.2018 року в сумі 704,80 грн. необхідно віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 16, 21 ЗУ "Про благоустрій населених пунктів" ст.ст.358, 382 ЦК Українист.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зубачик Н.Б.