УХВАЛА

07 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 205/10741/13-ц

провадження № 61-43498ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: публічне акціонерне товариство «АКТА БАНК», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», публічне акціонерне товариство «Сведбанк», про поділ майна, грошових вкладів, стягнення компенсації за часину квартири; та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», публічне акціонерне товариство «Сведбанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання права власності стягнення компенсації,

встановив:

28 серпня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла вищезазначена касаційна скарга із пропуском строку на касаційне оскарження, у якій міститься посилання заявника на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду він отримав у суді 09 серпня 2018 року, тому строк на касаційне оскарження ним не порушено.

Згідно із частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з інших поважних причин.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи те, що строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року закінчився 04 серпня 2018 року, ОСОБА_1 пропустила цей строк, однак не подала заяви про його поновлення із належними доказами на підтвердження поважності причин такого пропуску, зокрема, порушення апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику для усунення вищезазначених недоліків строк до 12 жовтня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель