Дата документу 14.09.2018
Справа № 501/2250/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Самойленко Т.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу

позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: виконавчого комітету Чорноморської міської ради

вимоги позивача: про визнання права власності

учасники справи не з'явились

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області із позовною заявою до виконавчого комітету Чорноморської міської ради про визнання права власності та просить суд:

- визнати право власності за нею на квартиру АДРЕСА_1, яка має загальну площу 64,3 кв.м., житлову площа 39,1 кв.м. та складається з наступного: житлової кімнати площею 16,9 кв.м.; житлової кімнати площею 11,9 кв.м.; житлової кімнати площею 10,3 кв.м.; кухні площею 6,0 кв.м.; санвузлу площею 4,1 кв.м.; коридору площею 2,8 кв.м.; комори площею 0,8 кв.м.; балкону площею 11,5 кв.м.;

- припинити дію договору купівлі-продажу від 03.12.2014 року серії НАК 054722.

2. Позов обґрунтувала тим, що вона володіє квартирою АДРЕСА_1. За час мешкання у вказаній квартирі через свою необізнаність, без відповідного дозволу вона (позивачка) здійснила її реконструкцію, а саме: здійснила збільшення балкону.

Позивачка вказує в позові, що згідно технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» станом на 26.07.2018 року, зазначена вище квартира після реконструкції має загальну площу 64,3 кв.м., житлову площа 39,1 кв.м. та складається з наступного: житлової кімнати площею 16,9 кв.м.; житлової кімнати площею 11,9 кв.м.; житлової кімнати площею 10,3 кв.м.; кухні площею 6,0 кв.м.; санвузлу площею 4,1 кв.м.; коридору площею 2,8 кв.м.; комори площею 0,8 кв.м.; балкону площею 11,5 кв.м.

Позивачка стверджує, що вона неодноразово зверталась до відповідних органів щодо реєстрації вказаного нерухомого майна та щодо введення його в експлуатацію, але отримала відмови. У зв'язку з цим вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

3. Представник відповідача надав до суду відзив на позов, просив суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивачка здійснила самовільне будівництво без належного дозволу (а.с.41-42).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.39, 41-42).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. У судовому засіданні встановлено, що позивачка згідно договору купівлі-продажу серії НАК 054722 від 03.12.2014 року є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

У відповідності до вказаного договору купівлі-продажу, а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №30409502, загальну площу вказаного об'єкту нерухомості зазначено як 53,1 кв.м., а житлову - 37,9 кв.м.

7. Згідно технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» станом на 26.07.2018 року, квартира, після реконструкції, має загальну площу 64,3 кв.м., житлову площа 39,1 кв.м. та складається з наступного: житлової кімнати площею 16,9 кв.м.; житлової кімнати площею 11,9 кв.м.; житлової кімнати площею 10,3 кв.м.; кухні площею 6,0 кв.м.; санвузлу площею 4,1 кв.м.; коридору площею 2,8 кв.м.; комори площею 0,8 кв.м.; балкону площею 11,5 кв.м. (а.с.12-14). Вказаним технічним паспортом також зазначається про те, що житлова площа збільшена на 1,2 кв.м. в результаті демонтажу та улаштування перегородок.

8. Листом від 08.08.2018 року № 012-578 Управління архітектури та містобудування Чорноморської міської ради повідомило позивачку про відповідність ДБН розміщень квартири № 4 (загальна площа 64,3 кв.м.) в будинку АДРЕСА_1 (а.с.15).

9. Позивачка звернулась до Відділу державного архітектурного-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради, де листом від 07.08.2018 року № 01-10/249 їй було відмовлено в прийнятті після реконструкції об'єкта до експлуатації шляхом декларації про готовність (а.с.16-18).

10. З метою реєстрації вказаної квартири у державному реєстрі прав на нерухоме майно позивачка звернулась до реєстраційної служби виконкому Чорноморської міської ради, на що листом від 03.08.2018 року № 36 також отримала відмову (а.с.19-21).

11. Згідно звіту про проведення технічного огляду зазначеного вище об'єкту нерухомості від 10.08.2018 року № 51/18-ТЗ встановлено можливість її надійної та безпечної експлуатації (а.с.22-29).

V. Оцінка Суду.

12. Згідно положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю. Право власності є непорушним.

13. У відповідності до ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

14. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

15. Частина 2 ст.383 ЦК України передбачає, що власник квартири (житлового будинку) може на свій розсуд здійснювати зміни в житлі, за умови, якщо ці зміни не призведуть до порушень прав інших власників (співвласників) житла.

16. Доводи представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву судом не беруться до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на нормах права.

17. Разом з тим, правова позиція позивача за даною справою відповідає також Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва).

18. Так, частинами 3, 8, 9, 12 Постанови зазначається, що право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

19. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

20. Згідно р.3 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, проведена позивачкою реконструкція не є самочинним будівництвом.

21. У відповідності до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений Постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 (у редакції Постанови КМУ від 08.09.2015 року № 750), встановлено можливість прийняття об'єкта в експлуатацію при наявному рішенні суду про визнання на такий об'єкт нерухомості права власності.

22. Так, вказаним пунктом зазначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

23. Згідно звіту про проведення технічного огляду зазначеного вище об'єкту нерухомості від 10.08.2018 року № 51/18-ТЗ встановлено можливість її надійної та безпечної експлуатації.

24. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 16, 319, 328, 376, 383 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), статтями 12, 81, 82, 258-259, 263-265 Цивільно-процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності - задовольнити повністю.

2. Визнати право власності за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, індекс: 68001, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на квартиру АДРЕСА_1, яка має загальну площу 64,3 кв.м., житлову площа 39,1 кв.м. та складається з наступного: житлової кімнати площею 16,9 кв.м.; житлової кімнати площею 11,9 кв.м.; житлової кімнати площею 10,3 кв.м.; кухні площею 6,0 кв.м.; санвузлу площею 4,1 кв.м.; коридору площею 2,8 кв.м.; комори площею 0,8 кв.м.; балкону площею 11,5 кв.м.

3. Припинити дію договору купівлі-продажу від 03.12.2014 року серії НАК 054722.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Іллічівський мський суд Одеської області.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

9. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

10. Повний текст рішення виготовлено 14 вересня 2018 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко