АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ск/774/5/18 Справа № 774/66/18 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Городнича В.С.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Городничої В.С.,

за участю секретаря Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації Левлекс від 26 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації Левлекс від 26 грудня 2007 року за ОСОБА_3 було визнано та зареєстровано право власності на нежитлове приміщення №1 на 1-му поверсі, загальною площею 79,1 кв.м, а також, на нежитлове приміщення №2 на 2-му поверсі , загальною площею 55,6 кв.м в житловому будинку літ. А-2, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Рогальова, 7 без акту введення в експлуатацію.

02 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації Левлекс від 26 грудня 2007 року по справі №12-161/07.

У відповідності до п. 8 ч. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч. 2 ст. 147 Закону України Про судоустрій та статус суддів, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції в яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Дослідивши заяву, суд приходить до висновку про необхідність скасувати рішення третейського суду, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації Левлекс від 26 грудня 2007 року за ОСОБА_3 було визнано та зареєстровано право власності на нежитлове приміщення №1 на 1-му поверсі, загальною площею 79,1 кв.м, а також, на нежитлове приміщення №2 на 2-му поверсі , загальною площею 55,6 кв.м в житловому будинку літ. А-2, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Рогальова, 7 без акту введення в експлуатацію.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 придбав квартиру №4 за адресою м. Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Рогальова, буд. №7 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 03 листопада 1998 року, згідно якого заявнику на праві спільної часткової власності належить 16/100 частини житлового будинку із прилеглими до нього будовами та спорудами: в житловому будинку А-2.

Квартира №4 складається з 1 - сіни, 2 - кухня, 3 - туалет, 4 - коридор, 5 - ванна кімната, 6, 7 житлові, житловою площею 22,6 кв.м.

Згідно Технічного паспорту на жилий дім індивідуального житлового фонду, виданого 01 жовтня 1998 року, загальна площа будинку №7 по вул. Рогальова в м. Дніпропетровськ (Дніпро) складає 319,4 кв.м., житлова 171,3 кв.м.

Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 469 кв.м.

Отже, фактично на земельній ділянці площею 469 кв.м. знаходиться житловий двоповерховий будинок 1890 року зведення, загальною площею 319,4 кв.м., в якому розташовані 5 квартир, власність приватна спільна часткова та виділена в натурі, в тому числі 16/100 частки квартири №4 в даному будинку належить заявнику на праві спільної часткової власності.

Водночас, відповідно до змісту рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації Левлекс від 26 грудня 2007 року при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірну нерухомість за ОСОБА_3, ОСОБА_1 не був залучений до участі у справі.

Положеннями ст. 51 Закону України Про третейські суди передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обовязки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Відповідно до положень ст. ст. 458, 460 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо третейський суд вирішив питання про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі.

Скасування судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічна норма щодо підстав скасування міститься в ст. 51 Закону України Про третейські суди.

За наслідками розгляду справи про скасування рішення третейського суду, суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими ЦПК України для ухвалення рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Левлекс від 26 грудня 2007 року, оскільки вказане рішення порушує майнові права та інтереси ОСОБА_1, якому відповідно до договору купівлі-продажу від 03 листопада 1998 року належить 16/100 частин квартири АДРЕСА_1.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 458, 460 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Левлекс від 26 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Левлекс» від 26 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.С. Городнича