Постанова

Іменем України

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 450/2962/14-ц

провадження № 61-13853 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2,

представник заявника - ОСОБА_3,

заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош ОльгаОлексіївна, ОСОБА_5,

представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області у складі судді Кукси Д. А. від 18 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Крайник Н. П., Савуляк Р. В. від 18 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою у зв'язку із невиконанням грошового зобов'язання до набрання рішенням суду у справі законної сили, шляхом накладення арешту в межах суми позову, яка становить 10 352 962 грн 20 коп., на грошові кошти та все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_5

Крім цього, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня

2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року відхилено, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання ухвали суду від 24 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош О. О. було відкрито виконавче провадження, у межах якого накладено арешт на все нерухоме та рухоме ОСОБА_5 та

31 жовтня 2014 року постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти боржника, що знаходять на розрахункових рахунках у філії «Західне головне регіональне управління» публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - «Західне ГРУ» ПАТ КБ «Приватбанк»).

12 січня 2015 року державним виконавцем Пакош О. О. було винесено постанову про скасування вказаного процесуального документа, керуючись статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі заяви ОСОБА_5

від 25 грудня 2014 року.

Державний виконавець Пакош О. О. 12 січня 2015 року винесла постанову про відновлення виконавчого провадження, а 28 січня 2015 року було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Про вказані обставини заявнику стало відомо 22 лютого 2016 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримання копій відповідних документів.

Підставою для винесення постанови про скасування постанови про відновлення виконавчого провадження від 12 січня 2015 року та про призначення експерта від 28 січня 2015 року стало те, що 25 грудня 2014 року у відділ державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції надійшла заява ОСОБА_5 про внесення змін до попереднього запису обтяження на підставі звіту від 30 листопада 2014 року вартості належних їй земельних ділянок.

Проте, дані обставини не були предметом розгляду апеляційним судом, тому державний виконавець Пакош О. О., не маючи відповідних повноважень, самостійно оцінила представлені ОСОБА_5 звіти, дала їм правову оцінку та неправомірно винесла постанову про відновлення виконавчого провадження

та про призначення експерта. Окрім цього, відповідно до статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» повноваженнями скасування процесуального документу наділений виключно начальник виконавчої служби, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби, а не державний виконавець.

У зв'язку із викладеним, ОСОБА_2 просив визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження від 12 січня 2015 року та постанову від 28 січня 2018 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Поновлено строк на подання скарги на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош О. О.

Визнано дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош О.О. по винесенню постанови від 12 січня 2015 року про відновлення виконавчого провадження та постанови від 28 січня 2015 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадження неправомірними.

Скасовано постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош О. О. від 12 січня 2015 року про відновлення виконавчого провадження.

Скасовано постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош О. О. від 28 січня 2015 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що строк на подання скарги на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області Пакош О. О. пропущений ОСОБА_2 із поважних причин. Окрім цього,

Пакош О. О., не маючи відповідних повноважень, самостійно оцінила представлені ОСОБА_5 звіти, дала їм правову оцінку та неправомірно винесла постанову про відновлення виконавчого провадження від 12 січня

2015 року та про призначення експерта від 28 січня 2015 року, питання зміни чи способу виконання може бути предметом розгляду виключно судом в порядку положення статті 154 ЦПК України (2004 року).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_6, відхилено.Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області

від 18 квітня 2016 року залишено без змін.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції.

У вересні 2016 року ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати судові ухвали та ухвалити нову судову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно поновили заявнику строк на подання скарги на дії державного виконавця. Також зазначено, що при здійсненні виконавчого провадження державний виконавець не здійснював самостійної оцінки представлених ОСОБА_5 звітів про вартість нерухомого майна, а саме - земельних ділянок.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди встановили, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року, вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою у зв'язку із невиконанням грошового зобов'язання до набрання рішенням суду законної сили, шляхом накладення арешту в межах суми позову, яка становить 10 352 962 грн 20 коп., на грошові кошти та все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_5

На виконання ухвали суду державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош О. О. було відкрито виконавче провадження. 24 жовтня 2014 року винесено постанову про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно ОСОБА_5

31 жовтня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої було накладено арешт на кошти

ОСОБА_5, що знаходились у філії «Західне ГРУ» ПАТ КБ «Приватбанк» та

25 листопада 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош О. О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до вказаної постанови державний виконавець встановив, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 жовтня 2014 року накладено арешт на все нерухоме майно, згідно витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_5 31 жовтня 2014 року постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти боржника, що знаходяться па розрахункових рахунках у філії «Західне ГРУ» ПАТ КБ «Приватбанк».

12 січня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош О. О. було винесено відповідно до вимог статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про скасування постанови про відновлення виконавчого від 12 січня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_5 від 25 грудня 2014 року про внесення змін до попереднього запису обтяження, що був внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження. ОСОБА_5 у вказаній заяві зазначила, що у її власності є майно, яке значно перевищує суму позову ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спірним договором позики від 01 січня 2010 року. До заяви додано копії документів на п'ять належних їй на праві власності земельних ділянок, згідно звіту 30 листопада 2014 року вартість земельних ділянок становить 11 071 721 грн., тобто є більшою ніж ціна позову.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час розгляду судами справи), державний виконавець, зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Згідно із пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6

від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, належним чином дослідивши наявні у справі докази, дійшли обґрунтованого висновку, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Пакош О. О., самостійно оцінюючи надані ОСОБА_5 звіти про оцінку вартості її майна, діяла поза межею своїх службових повноважень, оскільки питання зміни способу виконання може бути предметом розгляду виключно судом.

Обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі були предметом дослідження судів попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Отже, доводи касаційної скарги ОСОБА_5 висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Таким чином, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської від 18 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк