РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 вересня 2018 року місто Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Селинного М.С.

при секретарі Вараниці А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 лютого 2015 року відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання дітей є недостатньою, оскільки зросли витрати на їх утримання, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1944 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття.

В судове засідання позивач подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав відзив на позовну заяву, клопотань про розгляд справи за його відсутності та про відкладення судового розгляду.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, за правилами ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача, по наявних у справі доказах та ухвалити заочне рішення.

Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З досліджених свідоцтв про народження дітей серії 1-ЕГ № 060528 та свідоцтва серії 1-ЕГ № 182773 встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.02.2015 року, з ОСОБА_2 стягуються аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 27.01.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позов, суд бере до уваги, що відповідач сплачує аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, котрий згідно вищенаведеної норми та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2018 р» не є мінімальним, оскільки є значно меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років та дитини віком від 6 до 18 років, а також не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не позбавляє платника чи одержувача аліментів права звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, відповідно до положень статті 192 СК України, оскільки дана норма дає право особі звернутись до суду і в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У даній справі таким випадком є сплата відповідачем аліментів у розмірі, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, що дає право позивачу звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров'я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків.

При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 09.02.2015 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивачки, як одержувача аліментів та житті її дітей на користь яких стягнуто аліменти, діти підросли, в зв'язку з чим закономірно, збільшилися витрати на їх утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дітей.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов'язок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий розмір аліментів: на утримання сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно, дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, таким чином задовольнивши позовні вимоги частково.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) 80 коп. Кер

На підставі ст.ст. 7, ст. 181, ст. 182, ст. 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 128, 141, 223, 247, 265, 280, 281, 282 ЦПК України,

суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.02.2015 р. та стягувати з ОСОБА_2, 17.09.1985 року народженння, паспорт серія АС827300, ІПН НОМЕР_1, уродженця та жителя: вул. Дружби, 39, с. Льотниче, Володимир-Волинського району, Волинської області в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія АЮ001995, ІПН НОМЕР_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки: вул. Степана Бандери, 13/2, м. Володимира-Волинського, Волинської області, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.С. Селинний