АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3181/18А Справа № 180/1086/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що з 03 серпня 2012 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Марганецького міського суду від 21 жовтня 2014 року шлюб розірвано. Під час шлюбу ними був придбаний житловий будинку готовністю 71% з господарчими будівлями по вул.Острів, № 11 в м.Марганець Дніпропетровської області у ОСОБА_4. Купівлю зазначеного обєкту нерухомості було вчинено 11 червня 2013 року за 20095 гривень. Того ж дня її право власності на придбаний будинок було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом від 16 листопада 2015 року.

Від шлюбу 08 серпня 2011 року у них народився син ОСОБА_5, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Оскільки дитина є інвалідом дитинства, а відповідач не сплачує на утримання дитини аліменти, додаткові витрати на лікування, просить відійти від принципу рівності часток подружжя і розділити майно, виділивши їй 2/3 частини житлового будинку готовністю 71% з господарськими будівлями будинок №11 по вул.Острів в м.Марганець, а відповідачу 1/3 зазначеного житлового будинку. Частка відповідача - 1/3 будинку і не може бути виділена в натурі, оскільки спільне користування будинком неможливе через неприязні стосунки між ними та після розірвання шлюбу, а розділити його на окремі квартири з окремим виходом, санвузлом та кухнею неможливо з технічної точки зору. Тому, просила суд поділити між нею та ОСОБА_2 майно подружжя, що є у спільній сумісній власності житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області, шляхом присудження нерухомого майна ОСОБА_3 та присудження грошової компенсації вартості 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями ОСОБА_2; визнати за нею ОСОБА_3 право власності на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями №11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області; припинити право власності ОСОБА_2 у спільному майні подружжя на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями №11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (індексний номер обєкту 47651900); присудити ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (індексний номер обєкту 47651900), шляхом списання цих коштів з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області; стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року позов задоволено.

Поділено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 майно подружжя, що є у спільній сумісній власності, житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3), шляхом присудження нерухомого майна ОСОБА_3 та присудження грошової компенсації вартості 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями ОСОБА_2.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3).

Припинено право власності ОСОБА_2 у спільному майні подружжя на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями №11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3).

Присуджено ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями №11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3) в розмірі 6 700 (шість тисяч сімсот) гривень, шляхом списання цих коштів з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ГУДКСУ в м.Київ, МФО 820172, номер рахунку 7442.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що суд неправомірно позбавив його частки у спільному сумісному майні подружжя, оскільки згоди на отримання компенсації своєї частки він позивачу не надавав, а внесена сума компенсації не відповідає вартості його частки вартості майна.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 03 серпня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.12).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.19).

Згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 1-869, 11 червня 2013 року ОСОБА_3 придбала житловий будинок, готовністю 71%, № 11, з господарчими будівлями, розташований в м.Марганець Дніпропетровської області, вул.Острів (а.с.16-17). Право власності на придбаний будинок було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом від 16 листопада 2015 року (а.с.18).

Враховуючи, що сторони придбали будинок, готовністю 71%, № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області під час шлюбу, і відповідач не надав суду заперечень проти цього, вказаний будинок є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не дбає про матеріальне забезпечення сімї та не сплачує аліменти, тому суд вважав за можливе відійти від принципу рівності часток подружжя і припинити право власності відповідача на його частку у спільному сумісному майні, присудивши йому компенсацію.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (далі ЦК України) (частина четверта статті 71 СК України).

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених статтею 365 ЦК України.

Положеннями цієї статті передбачають підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, пятої статті 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16.

Враховуючи, що відповідач не надавав своєї згоди на присудження йому грошової компенсації, а внесена позивачем на депозитний рахунок суду сума не підтверджена належними доказами її відповідності вартості частки ОСОБА_2 у спільному майні подружжя, колегія суддів приходить до висновку про неможливість застосування ч.4,5 ст.71 СК України та помилковість висновків суду першої інстанції, враховуючи, що позбавлення відповідача його значної частки у спільному майні подружжя призведе до істотних порушень його інтересів та майнових прав.

Підстав для застосовання ч.2 ст.70 СК України колегія також не вбачає, оскільки згідно наданому відповідачем розрахунку заборгованості, виданому Марганецьким міським ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.03.18, переплата по аліментам на користь позивача станом на 01.03.18 складає 880,52 грн. (а.с.173).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Як розяснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,при поділі майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності вважається, що частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене шлюбним договором або домовленістю між ними.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та встановлених обставин справи, дозволяє дійти висновку про можливість поділу між сторонами майна подружжя, що є у спільній сумісній власності - житлового будинку готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3), визначивши, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3),складають по 1/2 частки будинку кожного, припинивши право спільної сумісної власності на зазначений будинок, та визнання за кожним з подружжя права власності на ? частину житлового будинку готовністю 71% з господарськими будівлями №11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 майно подружжя, що є у спільній сумісній власності - житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3), визначивши, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3),складають по 1/2 частки будинку кожного, припинивши право спільної сумісної власності на зазначений будинок.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? житлового будинок готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? житлового будинок готовністю 71% з господарськими будівлями № 11 по вул.Острів в м.Марганець Дніпропетровської області (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 3).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_6