Справа № 453/808/18
№ провадження 2/453/419/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 листопада 2018 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

з участю представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 в особі належно уповноваженого представника за довіреністю ОСОБА_2 (довіреність від 26.07.2017 року, реєстровий № 88) 03.07.2018 року звернувся у суд з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 311263 від 17.05.2010 року, виданий на імя ОСОБА_5 і зареєстрований у реєстрі за № 75.

Ухвалою судді від 17.07.2018 року, після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_5, який не є підприємцем, вказаний позов залишено без руху та надано термін для усунення визначених у такій ухвалі недоліків.

Ухвалою судді від 13.08.2018 року, після усунення недоліків, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою підготовчого засідання від 11.10.2018 року закрито підготовче засідання у справі та призначено її судовий розгляд по суті. Крім того, у підготовчому засіданні за клопотанням позивача здійснено заміну відповідача ОСОБА_6 Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області на Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

Розгляд справи по суті відбувся у судовому засіданні 27.11.2018 року, з участю представників позивача. Здійснювався також допит свідка ОСОБА_7.

Позов обґрунтовано тим, що у користуванні позивача перебуває земельна ділянка орієнтовною площею 0,0900 га для ведення особистого селянського господарства у смт. Славське Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка. У свою чергу, у власності відповідача ОСОБА_5 перебуває земельна ділянка площею 0,1400 га для обслуговування житлового будинку, розташованої у смт. Славське Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка. Зазначена обставина стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 311263, котрий був виданий зареєстрований у встановленому порядку 17.05.2010 року на підставі рішення відповідача Славської селищної ради Сколівського району Львівської області від 26.07.2007 року за № 1094. Обидві земельні ділянки межують між собою. Позивач стверджує, що він, виготовляючи на підставі рішення Славської селищної ради Сколівського району Львівської області від 20.09.2012 року за № 1094 необхідну документацію для подальшої можливості отримати у власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,0900 га, котрою він користується, дізнався про існування у відповідача ОСОБА_5 зазначеного вище Державного акта на право власності на земельну ділянку, при виготовленні та видачі котрого між ними як суміжними землекористувачами не була погоджена у встановленому порядку межа. Крім того, на переконання позивача, відповідач взагалі не виготовляв технічну документацію по оформленню та видачі йому оскаржуваного Державного акта на право власності на земельну ділянку, а, відтак, такий виданий з грубим порушенням діючого на час такої видачі законодавства. Враховуючи, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 на даний час виник спір щодо існуючої між їхніми земельними ділянками межі, так як останній здійснює будівництво обєкта нерухомого майна господарської будівлі, а також паркана, вийшовши за межі належної йому земельної ділянки, то такий, на переконання позивача, може бути вирішено виключно у судовому порядку у межах наданих повноважень, у спосіб визнання недійсним виданого відповідачу ОСОБА_5 Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Належно уповноважені представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 1-5), надали пояснення, аналогічні наведеним у позові.

Відповідач Славська селищна рада Сколівського району Львівської області будучи завчасно та належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання у справі, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, подала клопотання вх. № ЕП-700 від 27.11.2018 року (а. с. 133-134), в якому просила проводити розгляд справи без участі такого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, будучи завчасно та належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання у справі, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки такого представника суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідач ОСОБА_5, будучи завчасно та належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання у справі через свого представника адвоката ОСОБА_8, у судове засідання не зявився та не забезпечив явку такого представника, від якої надійшло клопотання вх. № ЕП-699 від 27.11.2018 року про відкладення судового розгляду справи по суті із посиланням на зайнятість в іншому процесі (а. с. 125). Таке клопотання представника зазначеного відповідача, в силу завчасного її повідомлення та заздалегідь узгодженої дати судового засідання, а також неявки самого відповідача ОСОБА_5 без повідомлення при причини своєї неявки, було відхилене судом як безпідставне, а розгляд справи по суті ухвалено проводити без їх участі. Разом з тим, відповідачем 10.10.2018 року під вх. № 4819 подано відзив на позовну заяву (а. с. 80-81), у котрому відповідач ОСОБА_5 проти позову заперечив повністю з підстав, що у ньому викладені, просив у такому відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, показання свідка, давши належу оцінку письмовим доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, як встановлено судом, відповідачу на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 311263, виданого Славською селищною радою Сколівського району Львівської області та Управлінням Держкомзему у Сколівському районі Львівської області 17.05.2010 року та зареєстрованого у встановленому порядку (а. с. 6-7), належить земельна ділянка площею 0,1400 га для обслуговування житлового будинку у смт. Славське Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка (кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0129).

Такий Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий відповідачу ОСОБА_5 на підставі рішення відповідача Славської селищної ради Сколівського району Львівської області № 1094 від 26.07.2007 року «Про надання у приватну власність земельної ділянки для ОЖБ» (а. с. 16), котре є чинним, у встановленому порядку не змінене та не скасоване, а також на підставі виготовленої на замовлення відповідача ОСОБА_5 ліцензованою установою ПП «Кадастр-М» технічної документації по оформленню Державних актів на право власності на земельні ділянки (у тому числі і на земельну ділянку по вул. Т. Шевченка у смт. Славське Сколівського району Львівської області) у липні 2009 року (а. с. 89-104).

Наявність у матеріалах справи належно засвідченої копії вищевказаної технічної документації по оформленню Державних актів на право власності на земельні ділянки (у тому числі і на земельну ділянку по вул. Т. Шевченка у смт. Славське Сколівського району Львівської області) у повній мірі спростовує твердження позивача, наведені ним у позовній заяві як на одну із підстав предявленого позову, про отримання відповідачем оскаржуваного Державного акта на земельну ділянку без виготовлення та погодження у встановленому порядку відповідної технічної документації із землеустрою і такі твердження позивача суд вважає безпідставними.

Також, як встановлено судом, суміжна із відповідачем ОСОБА_5 земельна ділянка позивачу на праві власності не належить. Натомість позивач вказує, що користується такою земельною ділянкою з 2005 року та сплачує за користування нею відповідний податок, однак зазначене нічим не підтверджується, а у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази наведеним твердженням позивача, зокрема правова підстава користування земельною ділянкою, як і квитанції про оплату земельного податку за період з 2005 року і по дату ухвалення даного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу на підставі рішення Славської селищної ради Сколівського району Львівської області № 1094 від 20.09.2012 року «Про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0853 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Т. Шевченка у смт. Славське на території Славської селищної ради» (а. с. 39) лише надано відповідний дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, однак, як встановлено судом, такий не розроблявся та не затверджувався у встановленому порядку, а земельна ділянка, що межує із належною відповідачеві ОСОБА_5 земельною ділянкою на підставі оскаржуваного Державного акта на право власності на земельну ділянку, надалі перебуває у комунальній власності Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, межі такої не винесені у натурі, що свідчить про відсутність її формування у порядку, визначеному ст. 79-1 ЗК України.

Наведене також виключає необхідність узгодження меж цієї земельної ділянки з позивачем, так як докази про належність останньому суміжної земельної ділянки, як обєкта цивільних прав чи то на праві користування чи то на праві власності, позивачем та його представниками суду не подані, у матеріалах справи відсутні, а показання допитаного в якості свідка ОСОБА_7 з приводу узгодження відповідачем ОСОБА_5 меж наданої останньому земельної ділянки з порушенням та підроблення його підпису у технічній документації, без підтвердження такої обставини із залученням спеціальних знань, не можуть вважатися належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України, у звязку з чим такі показання свідка суд до уваги не приймає.

Що стосується посилань позивача, як на підставу порушення своїх прав суміжного землекористувача, на здійснення відповідачем ОСОБА_5 будівництва господарської будівлі із виходом за межі наданої йому у власність земельної ділянки, то такі спростовуються наявним у матеріалах справи виконаним на замовлення позивача висновком інженерно-технічної експертизи № 30/18 від 16.05.2018 року (а. с. 84-88), згідно котрої незавершена будівництвом господарська будівля знаходиться у межах земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0129, яка розташована за адресою: Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. Т. Шевченка і належить відповідачеві ОСОБА_5, якому суд, враховуючи надання такого висновку на підставі спеціальних знань, надає віри, а надані позивачем висновки і пропозиції депутатської земельної комісії Славської селищної ради щодо заяви останнього від 15.10.2015 року за № 245 із копією рішення Славської селищної ради Сколівського району Львівської області від 22.10.2015 року № 2768 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4Я.» (а. с. 40, 41), виходячи з їх рекомендаційного характеру і покладення у їх основу даних старого Державного акту на право на земельну ділянку та технічної документації без виносу меж земельних ділянок у натурі на місцевості, суд не приймає до уваги.

Судом з архіву Сколівського районного суду Львівської області витребувані матеріали цільної справи № 453/1061/17, провадження № 2/453/102/18, з котрих вбачається, що із позовом до одного із відповідачів ОСОБА_5 у вересні 2017 року зверталася Славська селищна рада Сколівського району Львівської області як власник суміжної з відповідачем ОСОБА_5 земельної ділянки, в якому просила суд визнати здійснену останнім незавершену господарську будівлю самочинним будівництвом, знести її та скасувати будівельний паспорт на спорудження такої будівлі. Як вбачається з оглянутої у судовому засіданні вищевказаної цивільної справи, розгляд такої завершився постановленням судом 03.07.2018 року ухвали про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (на підставі поданої позивачем заяви про залишення позову без розгляду), котра 19.07.2018 року набрала законної сили (а. с. 111).

Беручи до уваги наявність зазначеного вище спору та постановлення за результатами розгляду такого спору ухвали про залишення позову без розгляду, очевидним є те, що не усунення умов, котрі сприяли зверненню із цим позовом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області фактично в інтересах ОСОБА_4, послужили необхідністю для безпосереднього звернення останнього із даним позовом до суду з приводу узгодження межі між земельною ділянкою, яка нібито перебуває у його користуванні, та земельною ділянкою, котра перебуває у власності відповідача ОСОБА_5, оскільки у позивача виникли певні зауваження з вказаного приводу (щодо будівництва господарської будівлі та паркану з порушенням таких меж суміжних земельних ділянок) і усунення зазначених розбіжностей, власне, є основною підставою позову.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги чинність рішення органу місцевого самоврядування, на підставі котрого відповідачеві ОСОБА_5 виданий оскаржуваний Державний акт на право власності на земельну ділянку, а також з метою дотримання справедливого балансу між правами відповідача ОСОБА_5 на мирне володіння і розпорядження своїм майном у формі земельної ділянки та втручанням у здійснення ним такого права у належний спосіб, суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог саме шляхом визнання недійсним оскаржуваного Державного акта на право власності на земельну ділянку, у даному конкретному випадку є невиправданим, такий спосіб захисту прав позивача, навіть у випадку доведення порушення таких прав позивача, буде непропорційним із метою його застосування. Натомість, як уже йшлося вище, порушення прав позивача щодо його прав на користування суміжною із відповідачем ОСОБА_5 земельною ділянкою зібраними матеріалами справи не доводиться.

Відтак, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 311263, виданого відповідачами Славською селищною радою Сколівського району Львівської області та Управлінням Держкомзему у Сколівському районі Львівської області (правонаступник ОСОБА_6 Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області) 17.05.2010 року на імя відповідача ОСОБА_5 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0129; площа земельної ділянки: 0,1400 га; місце розташування земельної ділянки: Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. Т. Шевченка; цільове призначення земельної ділянки: обслуговування житлового будинку), слід відмовити.

Одночасно, у звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача не підлягає до стягнення також і документально підтверджені судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 311263, виданого Славською селищною радою Сколівського району Львівської області та Управлінням Держкомзему у Сколівському районі Львівської області 17.05.2010 року на імя ОСОБА_5 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0129; площа земельної ділянки: 0,1400 га; місце розташування земельної ділянки: Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. Т. Шевченка; цільове призначення земельної ділянки: обслуговування житлового будинку), - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстроване місце проживання фізичної особи: 82660, Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. Т. Шевченка, буд. 53-г; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: Славська селищна рада Сколівського району Львівської області; місцезнаходження юридичної особи: 82660, Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. Івасюка, буд. 10; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04370314.

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області; місцезнаходження: 79019, м. Львів, п-т. ОСОБА_9, буд. 4; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39769942.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстроване місце проживання фізичної особи: 82660, Львівська область, Сколівський район, смт. Славське, вул. Волошина, буд. 15-а; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Суддя В.Я. Микитин

Повне рішення складене 28 листопада 2018 року.