КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року місто Київ.

Справа № 756/14584/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3465/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року,(у складі судді Васалатія К.А.)

в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги» про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

Таким чином, дана справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

У жовтня 2017 року позивачі звернулись досуду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги» про визнання права власності.

Під час стадії підготовчого засідання від позивача № 1 ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження на підставі ст. 201 ЦГІК України (як вказано у заяві), так як Верховним Судом було винесено ухвалу про відкриття провадження за касаційною скаргою на постанову апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ «Каса народної допомоги» про захист прав споживача та визнання договорів недійсними.

Тому посилаючись на викладене, позивач просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішення Верховного Суду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечував, так як постанова апеляційного суду м. Києва від 07.02.0218 р. набрала законної сили, а тому дане клопотання є необґрунтованим.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги» про визнання права власності, - зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ «Каса народної допомоги» про захист прав споживача та визнання договорів недійсними.

Не погодившись з такою ухвалою суду, 12 жовтня 2018 року Богуш Марина Костянтинівна в інтересах ТОВ «Каса народної допомоги» через поштове відділення подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та передати справу до суду першої інстанцїї для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі представник відповідача посилалась на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим повинна бути скасована.

Зазначила, що суд першої інстанції посилався як на підставу зупинення на п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, якою передбачено обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, Однак у справі до набрання рішення суду законної сили по якій зупинено провадження (№456/9820/15-ц), вже є рішення суду, яке набрало законної сили, а саме постанова Апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 року. Тому, вважає, що судом першої інстанції порушено норму процесуального права - п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України та безпідставно зупинено провадження за відсутності передбачених законом підстав.

Крім того, посилалась на те, що суд першої інстанції не зазначив у чому полягає об'єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду касаційної скарги по справі № 756/9820/15-ц.

Також представник скаржника посилалась на порушення судом п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України, а саме розумність строків розгляду справи судом, вказала на неодноразові грубі порушення судом норм процесуального права, що спричинило безпідставне затягування процесу.

Представником скаржника також було вказано на те, що в резолютивній частині ухвали судом першої інстанції неправильно зазначено склад учасників справи, до розгляду якої зупинено провадження.

Позивачем ОСОБА_1 до апеляційного суду було подано відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк.

У відзиві позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилалась на те, що суди здійснюючи правосуддя окрім інших норм процесуального права, зобов'язані враховувати закладені у ст. 11 ЦПК України елементи принципу пропорційності.

Вказала на те, що суд першої інстанції зупинив розгляд справи на підставі ухвали Верховного суду про відкриття касаційного провадження у справі від розгляду якої прямо залежить обґрунтованість позовних вимог по справі, що розглядається Оболонським районним судом м. Києва.

Позивач зазначила, що особливістю предмета позову та значення розгляду справи для неї, як сторони є те, що у разі незадоволення клопотання про зупинення розгляду справи, вона не зможе довести своє право власності на квартиру і буде позбавлена єдиного для неї і її сім'ї житла і неврахування цих обставин призведе до порушення визначених ст. 3 Конституції України її прав та прав її сім'ї, також вказала на те, що принцип пропорційності превалює над закріпленими в ст. 251 ЦПК України міркуваннями судового процесу, вираженого у формі норм процесуального закону.

Відповідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року у справі №756/9820/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Каса народної допомоги» треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав споживача та визнання договорів недійсними. Витребувано із Оболонського районного суду м. Києва цивільну справу №756/9820/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Каса народної допомоги» треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав споживача та визнання договорів недійсними.

Суд першої інстанції виходив з того, що до набрання судовим рішенням по вищевказаній цивільній справі законної сили, неможливо прийняти рішення по даній справі, оскільки на даний час суду першої інстанції невідомо, яким чином буде розглянуто касаційне провадження новоствореним Верховним Судом, який є на даний час останньою судовою інстанцією, зважаючи на внесені зміни з 15.12.2017 р., і тому прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі;

Відповідно до ст. 384 ЦПК України в редакції закону, що діяв на час ухвалення судового рішення апеляційним судом, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття .

З ухвали Верховного суду від 23 травня 2018 року вбачається, що суд касаційної інстанції не вирішував питання про зупинення дії рішення Апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року.

За таких обставин у районного суду були відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі, передбачені ст. 251 ЦПК України.

Доводи позивача, викладені у відзиві не спростовують факту відсутності правових підстав, яків передбачені законом для зупинення провадження.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так як, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється, оскільки судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу має бути здійснений судом першої інстанції під час ухвалення остаточного рішення у справі. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги» задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2018 року про зупинення провадження у справі скасувати, справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги» про визнання права власності направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова складена 22 листопада 2018 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді: Рубан С.М.

Іванченко М.М.