РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/392/18

Провадження № 2/638/2220/18

28.09.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Скрипаченко В.Р.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.03.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-20002-160313. Позивач виконав взяті на себе зобовязання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 7518 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 35500,00 грн.Відповідач скористався кредитною лінією, але належним чином не виконує зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 29.11.2017 року за ОСОБА_2 по укладеному з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договором № 005-20002-160313 від 16.03.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 65490,17 грн., яка складається з: тіло кредиту: 0,00 грн.; прострочене тіло кредиту: 39050,55 грн.; заборгованість за відсотками: 26439,62 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Просить суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву до суду не подав, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, 16.03.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-20002-160313.

Згідно з пунктами 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного договору, банк відкриває клієнту картковий рахунок № 7518 в національній валюті України гривні.

Згідно пункту 2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі: 35500,00 грн.

Згідно пунктом 1 частини 3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невідємною частиною договору.

Згідно пункту 2.1. частини 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою.

На підставі пункту 2.4. частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції.

У відповідності до п. 2.5. частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Позивач виконав взяті на себе зобовязання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 7518 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 35500,00 грн.

ОСОБА_2 скористався кредитною лінією, але належним чином не виконує зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Станом на 29.11.2017 року за ОСОБА_2 по укладеному з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договором № 005-20002-160313 від 16.03.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 65490,17 грн., яка складається з: тіло кредиту: 0,00 грн.; прострочене тіло кредиту: 39050,55 грн.; заборгованість за відсотками: 26439,62 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 стаття 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а договір відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України є обовязковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 612 Цивільного України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» доОСОБА_4 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.

Крім того, згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись статтями 4, 5, 11-13, 81, 141, 265, 274-279 ЦПК України, статтями 525, 526, 530, 536, 549, 550, 611, 612, 625, 626, 629, 642, 1049, 1050, 1054 ЦК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, корп. А, кв. 62) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (рахунок отримувача: 1026; банк отримувача: Національний банк України; МФО Банку отримувача: 300001; отримувач АТ «Дельта Банк» (в стані припинення); код отримувача: 34047020), заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 65490 (шістдесят пять тисяч чотириста девяносто гривень) грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, корп. А, кв. 62) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () судовий збір в розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: