АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» вересня 2018 року

м. Харків

справа № 635/5655/16-ц

провадження № 22ц/790/4248/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кружиліної О.А., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року в складі судді Панас Н.Л.,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, поділ майна подружжя і з урахуванням уточнень та збільшення позовних вимог просив визнати його особистою приватною власністю 50% земельної ділянки площею 0,15 га, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: вулиця Масельського, № 30, с. Зернове, Харківський район Харківська область; 50% земельної ділянки площею 0,0957 га, що надана для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вулиця Масельського, № 30, с. Зернове, Харківський район Харківська область; 50% житлового будинку літ. А-2 житловою площею 202,40 кв. м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вулиця Масельського, № 30, с. Зернове, Харківський район Харківська область; з решти вказаних земельних ділянок та житлового будинку з надвірними будівлями виділити йому по 40% в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; виділити йому 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0207 га, наданої для обслуговування нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80; 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,0736 га, наданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80; 2/3 частини нежитлової будівлі літ. Г-1, загальною площею 85,0 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80 та 2/3 частини нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1 в літ. Д-1 загальною площею 17,3 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, № 177; стягнути на його користь з ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 2/3 частин автомобіля НОМЕР_1, грошову суму в розмірі 6116652,00 грн. та судові витрати; витребувати у ОСОБА_3 на його користь 2/3 земельної ділянки загальною площею 0,0207 га, наданої для обслуговування нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80, кадастровий номер :02:017:012; витребувати у ОСОБА_3 на його користь 2/3 земельної ділянки, загальною площею 0,0736 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80, кадастровий номер :02:017:013; витребувати у ОСОБА_3 на його користь 2/3 нежитлового приміщення першого поверху №1-1 в літ. «Д-1», загальною площею 17,3 кв. м., що знаходиться за адресою: проспект Гагаріна, № 177, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01; витребувати у ОСОБА_3 на його користь 2/3 нежитлової будівлі літ. «Г-1», загальною площею 85,0 кв. м., за адресою: проспект Московський, № 80, м. Харків, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

10 травня 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження у цивільній справі № 646/12886/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, яке входить до складу майна, що є предметом позовних вимог ОСОБА_1, які розглядаються в Харківському районному суді Харківської області, а саме, нежитлову будівлю літ. «Г-1», загальною площею 85,0 кв. м., за адресою: проспект Московський, № 80, м. Харків, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01; земельну ділянку загальною площею 0,0207 га, кадастровий номер :02:017:012, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80, надану для обслуговування нежитлової будівлі; земельну ділянку, загальною площею 0,0736 га, кадастровий номер :02:017:013, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

07 серпня 2017 року ОСОБА_1 подав до Червонозаводського районного суду м. Харкова зустрічну позовну заяву про визнання права спільної сумісної власності, предметом якої є це саме нерухоме майно.

Просили зупинити провадження у цивільній справі № 635/5655/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, поділ майна подружжя до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, а саме до набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 646/12886/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності, що розглядається в Червонозаводському районному суді м. Харкова.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та поділ майна подружжя до набрання законної сили рішенням у справі №646/12886/16-ц, яка перебуває на розгляді у Червонозаводському районному суді міста Харкова.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд порушив та неправильно застосував норми процесуального права.

Вказав, що суд не звернув уваги на розумність тривалості розгляду справи; що відсутня обєктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 646/12886/16-ц, що розглядається в Червонозаводському районному суді м. Харкова і суд має можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; що розгляд справи № 646/12886/16-ц розпочався більш як через пять місяців після справи №635/5655/16-ц, тому у випадку наявності питання про преюдиціальний звязок між справами, воно повинно вирішуватись на користь тієї справи, яка почала розглядатися раніше; що, окрім, зазначеної частини спірного майна в провадженні Харківського районного суду Харківської області по справі №635/5655/16-ц вирішується питання щодо іншої значної частини майна, вартість якої є більшою, і ці питання не є предметом розгляду по справі № 646/12886/16-ц.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З частини 2 статті 369 ЦПК України вбачається, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, до переліку якого входить і ухвала про зупинення у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду мотивована тим, що рішення у іншій справі може вплинути на обсяг предмету доказування у справі, яка розглядається.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи з 28 липня 2016 року у провадженні Харківського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та поділ майна подружжя, в якому він просив визнати його особистою приватною власністю 50% земельної ділянки площею 0,15 га, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: вулиця Масельського, № 30, с. Зернове, Харківський район Харківська область; 50% земельної ділянки площею 0,0957 га, що надана для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вулиця Масельського, № 30, с. Зернове, Харківський район Харківська область; 50% житлового будинку літ. А-2 житловою площею 202,40 кв. м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вулиця Масельського, № 30, с. Зернове, Харківський район Харківська область; з решти вказаних земельних ділянок та житлового будинку з надвірними будівлями виділити йому по 40% в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; виділити йому 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0207 га, наданої для обслуговування нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80; 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,0736 га, наданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80; 2/3 частини нежитлової будівлі літ. Г-1, загальною площею 85,0 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80 та 2/3 частини нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1 в літ. Д-1 загальною площею 17,3 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, № 177; стягнути на його користь з ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 2/3 частин автомобіля НОМЕР_1, грошову суму в розмірі 6116652,00 грн. та судові витрати; витребувати у ОСОБА_3 на його користь 2/3 земельної ділянки загальною площею 0,0207 га, наданої для обслуговування нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80, кадастровий номер :02:017:012; витребувати у ОСОБА_3 на його користь 2/3 земельної ділянки, загальною площею 0,0736 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, № 80, кадастровий номер :02:017:013; витребувати у ОСОБА_3 на його користь 2/3 нежитлового приміщення першого поверху №1-1 в літ. «Д-1», загальною площею 17,3 кв. м., що знаходиться за адресою: проспект Гагаріна, № 177, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01; витребувати у ОСОБА_3 на його користь 2/3 нежитлової будівлі літ. «Г-1», загальною площею 85,0 кв. м., за адресою: проспект Московський, № 80, м. Харків, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

З 09 грудня 2016 року в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності. Майно, яке є предметом розгляду в Червонозаводському районному суді м. Харкова та не є меншою частиною майна, входить до складу майна, яке є предметом розгляду в Харківському районному суді Харківської області.

Майже через два роки після відкриття провадження справи у Харківському районному суді Харківської області, а саме, 10 травня 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з клопотанням про зупинення провадження у цій справі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв'язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов'язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суд не може посилатись на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін по одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи слід зазначити, що зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Проте, у справі, провадження у якій зупинено, суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів має можливість встановити наявність або відсутність обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, порушуючи вимоги пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, безпідставно зупинив провадження у справі.

Враховуючи, що ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими, судова колегія приходить до висновку про скасування ухвали суду з відмовою в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 379, 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді

ОСОБА_5

ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 25 вересня 2018 року.