н/п 2/490/2396/2018 Справа № 490/4353/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2018 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення.

Позивач вимоги позову підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач вимоги позову визнав, просив про розгляд справи у його відсутності та вважав, що дійсною підставою розірвання шлюбу є фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність дітей і неможливість їх мати в майбутньому.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи встановлені судом.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі з 20.06.2008 року. Від шлюбу сторони дітей не мають.

Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сім'ї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце.

Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За такого, в сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються.

За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 352 грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. 104, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20.06.2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №121, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_3 з державного бюджету 352 грн. 40 коп. судового збору сплаченого за квитанцією від 30.05.2018 року №18920459.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354 - 355 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова