Справа № 524/8813/17
Провадження №2/524/722/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2018 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Воблікової І.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до ОСОБА_4 в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики від 06.03.2012 в сумі 257013,80 грн з них основний борг - 255982,80 грн та відсотки за прострочення виконання зобов'язання - 1031 грн.

І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.03.2012 відповідач, ОСОБА_4, отримала від неї в борг 10000 дол.США, про що надала розписку. 01.06.2017 на адресу відповідача була направлена вимога про повернення суми боргу. Вимога залишена відповідачем без задоволення. Поручителем за договором позики був ОСОБА_5, на адресу якого 11.08.2017 також була направлена письмова вимога про повернення коштів. Станом на день звернення відповідача до суду борг не повернуто. Відповідно до ст.625 ЦК України з відповідача також підлягають стягненню відсотки за користування коштами в сумі 1031 грн.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у ньому. Вказала, що укладання договору позики підтверджується розпискою позичальника ОСОБА_4 Зазначила, що відмітку відділення поштового зв'язку про неможливість вручення на конверті з вимогою про повернення боргу, слід вважати датою пред'явлення позикодавцем вимоги про повернення боргу.

ІІ.ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Вказав, що розписка про отримання коштів, надана позивачем, не містить відомостей про умови, на яких була отримана позика, зокрема у ній не зазначено про необхідність повернення ОСОБА_4 коштів. Відповідач не заперечує факту отримання від позивача коштів у зазначеному в розписці розмірі, однак стверджує, що домовленості про повернення цих коштів не було і договір позики між нею і ОСОБА_3 не укладався. Також представник відповідача звертав увагу суду на те, що вимога про повернення боргу не була вручена відповідачу, тому строк повернення позики не наступив.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

06 березня 2012 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 в борг 10000 дол.США. Вказані обставини підтверджуються розпискою(а.с.53).

У зв'язку із тим, що розписка не містить кінцевої дати повернення коштів, 01 червня 2017 року ОСОБА_3 направила ОСОБА_4 вимогу про повернення коштів, що підтверджується описом вкладення в цінний лист з відміткою відділення поштового зв'язку, а також копією вимоги від 31 травня 2017 року.

Також судом було встановлено, що поручителем за договором виступав ОСОБА_5. 11 серпня 2017 року ОСОБА_3на адресу ОСОБА_5 також направила вимогу про повернення коштів за договором позики від 06.03.2012.

З наданих представником відповідача роздруківок із сайту ПАТ «Укрпошта» вбачається, що вищевказані вимоги не були вручені адресатам та повернуті за закінченням терміну зберігання.

IV. НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В ст.1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

В ст.625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

V.ОЦІНКА СУДУ

Щодо позиції відповідача, ОСОБА_4, та її представника про те, що розписка не містить умов про повернення коштів, суд зазначає наступне.

Договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг певної грошової суми, так і дата її отримання.

Із змісту розписки від 06 березня 2012 року вбачається, що відповідачем кошти були отримані в борг, що на переконання суду, свідчить про існування обов'язку ОСОБА_4 повернути отримані кошти, а відтак і про укладення договору позики між сторонами.

Суд також відхиляє доводи представника відповідача про те, що строк виконання зобов'язання не настав, оскільки позикодавець ОСОБА_3 відповідно до положень ст..1049 ЦК України направила на адресу позичальника ОСОБА_4 письмову вимогу позивача про повернення коштів. Крім того не дивлячись на те, що відповідачем не було отримано цю вимогу, з матеріалів справи вбачається, що 19.04.2018 ОСОБА_4 отримано позовну заяву в якій також містилась вимога ОСОБА_3 про повернення боргу. Отже, станом на день розгляду справи строк виконання зобов'язань за договором позики вважається таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення основного боргу за договором позики.

Також, згідно ст.625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлювався договором.

Станом на 07 вересня 2018 року 10000 дол.США еквівалентно 282246 грн.

В своєму позові ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу в розмірі - 255982,80 грн та відсотки за прострочення виконання зобов'язання - 1031 грн. Наведений позивачем розрахунок основного боргу та 3% річних був перевірений судом. Суд відзначає, що відповідачем не було надано доказів на спростування розміру заборгованості, визначеного позивачем.

Відтак, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики в сумі 255982,80 грн та 1031 грн відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 2570,14 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, рнокпп НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, заборгованість за договором позики в сумі 257013,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2570,14 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць