АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 22-6607 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Сіромашенко Н.В.

Унікальний №761/10023/16-ц Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до викладача Інституту післядипломної освіти Київського національного університету імені Тараса Шевченка - Захарченка П.П. про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qu01;Про судоустрій і статус суддів&q?ус; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?уб;Голос України&q?і ; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &q?о ;Прикінцеві та перехідні положення&q?а ; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qu20;Про судоустрій і статус суддів&q?ус; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &q? 8;Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У березні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до викладача Інституту післядипломної освіти Київського національного університету імені Тараса Шевченка - Захарченка П.П. про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Просили зобов'язати відповідача надати в повному обсязі відповідь на запит, стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн. та майнову шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилались на те, що ОСОБА_1 навчалась в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на підставі договору №275/ПР/11 про надання освітньої послуги (навчання) від 25.08.2011 р.

03.12.2015 р. нею було отримано диплом спеціаліста за напрямом правознавство про закінчення 15.06.2015 р. Київського національного університету імені ТарасаШевченка.

15.12.2015 р. ОСОБА_2 було направлено на адресу відповідача запит на доступ до публічної інформації, який був отриманий 21.12.2015 р.

В порушення встановлених Законами України «Про доступ до публічної інформації» та «Про інформацію» граничних строків для надання відповіді на запит, будь-якої інформації позивачами отримано не було.

Наполягаючи на порушенні відповідачем можливості реалізації позивачами їх конституційних прав, останні вернулись до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року позовну заяву було повернуто позивачу для подачі до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість, неправильне застосування норм процесуального права, просили ухвалу скасувати та повернути справу до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

В обґрунтування своїх доводів апелянти зазначили, що висновки суду першої інстанції щодо територіального розміщення будівлі Київського національного університету імені Тараса Шевченка на території Голосіївського району міста Києва, не відповідають дійсності.

Територіальне розміщення навчального закладу: м. Київ, вул. Володимирська, 64, відповідно до географічного розподілу районів міста Києва відноситься саме до Шевченківського району.

Висновки суду першої інстанції є помилковими та не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2016 року апеляційну скаргу було визнано неподаною та повернуто апелянтам.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено, скасовано ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2016 року та передано справу до Апеляційного суду міста Києва для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що 09.03.2016 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до викладача Інституту післядипломної освіти Київського національного університету імені Тараса Шевченка - Захарченка П.П. про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Вказана в позовній заяві адреса місця роботи відповідача: м. Київ, вул. Володимирська, 64. (а.с.1)

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що вказана адреса місцезнаходження відповідача територіально віднесена до Голосіївського району міста Києва, а тому справа не підсудна Шевченківському суду м. Києва.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки він не відповідає вимогам процесуального законодавства та наявним в матеріалах справи доказам, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до положень ч.1 ст.109 ЦПК України (в редакції чинній на момент подання позову) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

В той же час ч.9 ст.110 ЦПК України (в редакції чинній на момент подання позову) встановлювалось, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з матеріалів справи позов пред'явлений позивачами до ЗахарченкаП.П., як викладача Інституту післядипломної освіти Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

Рішенням Київської міської ради IX сесії XXIII скликання №126/1560 від 29.11.2001 року було затверджено межі нових адміністративних районів міста Києва. Зі змісту якого вбачається, що вулиця Володимирська, 64 територіально відноситься до Голосіївського району міста Києва.

Згідно офіційної інформації розташованої на сайті Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації будівля Київського національного університету імені Тараса Шевченка, розташована за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 64, знаходиться в Голосіївському районі м. Києва. (http://golos.kievcity.gov.ua/content/vnz.html)

Разом з тим, відповідно до інформації розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження Київського національного університету імені ТарасаШевченка є м. Київ, вул. Володимирська, 60, Шевченківський район. (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch)

Вказана позивачами будівля №64 належить Київському національному університету імені Тараса Шевченка та в ній розміщується ректорат університету.

Враховуючи, відсутність інформації щодо фактичних трудових відносин відповідача, порядок та підстави його прийняття на роботу, висновки суду першої інстанції, за переконанням колегії суддів були передчасні, без повного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо непідсудності справи є передчасним та здійсненим без належної оцінки наявних матеріалів справи.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 379, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль