КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Єдиний унікальний номер справи № 755/7900/16-ц
Апеляційне провадження №22ц/824/590/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, призваний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бублик Тетяна Володимирівна, приватний нотаріус Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області Соколова Ольга Миколаївна про визнання заповіту недійсним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_9, з яким позивач перебувала у родинних відносинах. Після смерті останнього відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме, на квартиру за адресою : АДРЕСА_1.

Позивачу, 20 листопада 2015 року стало відомо, що 27 жовтня 2015 року ОСОБА_9 склав заповіт на користь відповідача. Вважає вказаний заповіт недійсним, оскільки спадкодавець на момент укладення заповіту не усвідомлював значення своїх дії та не міг керувати ними , не міг надати згоди на підписання заповіту. Просить визнати недійсним заповіт від 27 жовтня 2015 року, складений ОСОБА_9 Омеляновисчем на користь ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області СоколовоюО.М. з підстав ч.1 ст. 225 ЦК України ( особа в момент вчинення правочину не усвідомлювала значення своїх дій та /або не могла керувати ними ) .

Протокольною ухвалою суду від 06 вересня 2016 року залучено ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.123-124, том 1)

Ухвалою суду від 09 листопада 2016 року призначено судову-психіатричну (посмертну) експертизу.

Ухвалою суду від 06 листопада 2017 року відновлено провадження по справі.

Відповідач проти прозову заперечувала. Зазначала, що 10 вересня ОСОБА_9 не відповідав на телефонні дзвінки, тому приїхали до нього додому та дізналися, що він знаходиться у лікарні. У лікарні ОСОБА_9 просив, щоб запросила його друга. Після лікарні спочатку перевезли ОСОБА_9 до нього в квартиру, а потім забрали до себе. Він був лежачим, погано розмовляв, але розумів, про що його питають.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 02 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено .

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просила скасувати рішення суду, закрити провадження, залишити без розгляду позовну заяву. Зазначала, що суд не взяв до уваги, що вона заявила усне клопотання про залишення позову без розгляду .

Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначено, що рішення суду є законним, доводи апеляційної скарги безпідставними .

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони і апелянт своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи за адресами , які були зазначені в матеріалах справи . Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Заяв про відкладення розгляду справи від осіб , які приймають участь у справі не надходило .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.9), рідний дядько позивача (а.с. 11, 12, том 1).

Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 86, том 1).

Спадкоємцем другої черги за законом є позивач - племінниця спадкодавця - ОСОБА_2 (а.с. 11-12, том 1), мати якої ОСОБА_10 - рідна сестра спадкодавця - померла 01 липня 2006 року (а.с. 13, том 1).

Згідно заповіту, посвідченого 27 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області Соколовою О.М. на нотаріальному бланку серії НАС № 235633, зареєстрованого в реєстрі за № 1491 ОСОБА_9, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, заповів все своє майно ОСОБА_3 (а.с.81, том 1).

Позивач просить визнати заповіт недійсним, обґрунтовуючи тим, що волевиявлення спадкодавця ОСОБА_9 не було вільним і не відповідало його волі, оскільки останній на день складення заповіту не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Предметом доказування є встановлення психічного стану ОСОБА_9 на момент складення заповіту для з'ясування того, чи міг він на момент правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Ухвалою суду було призначено судову-психіатричну (посмертну) експертизу .

За висновком експертизи ОСОБА_9 на час підписання заповіту (27.10.2015) страждав на психічний розлад у вигляді органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (гіпертонічна хвороба, церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалоптія, наслідки перенесеного інсульту) із когнітивним зараженням. ОСОБА_9 під час підписання заповіту (27.10.2015) за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. ОСОБА_9ч під час підписання заповіту (27.10.2015) за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними (а.с.6-8, том 2).

Позивач ОСОБА_2 заявила клопотання про залишення позову без розгляду ( т. 2 а.с. 88) .

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

При цьому суд не вимагає певної форми подання заяви про залишення без розгляду письмової чи усної , а відтак суд першої інстанції залишив поза увагою заяву ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З огляду на вказані обставини, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення слід скасувати, залишити позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,377,381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, призваний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бублик Тетяна Володимирівна, приватний нотаріус Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області СоколоваОльга Миколаївна про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 28 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді