Ухвала

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 370/890/15

провадження № 61-2174зпв18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», Головне територіальне управління юстиції в м. Києві,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, державний реєстратор Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Шубіна ТетянаЯківна

розглянув заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року у складі колегії суддів: Іваненко Ю. Г., Дем'яносова М. В., Леванчука А. О., ухвали Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Сушко Л. П., Фінагєєва В. О., рішення Макарівського районного суду Київської області від 17 липня 2015 року у складі судді Тандира О. В. та додаткового рішення Макарівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2016 року у складі судді Косенко А. В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» (далі - ТОВ «Плато Плюс»), Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про поновлення на роботі.

Позовна заява мотивована тим, що 28 січня 2008 року згідно з протоколом зборів учасників ТОВ «Плато Плюс» його призначено на посаду директора товариства.

20 січня 2015 року згідно з протоколом зборів учасників товариства ухвалене рішення про звільнення його з посади директора ТОВ «Плато Плюс» з 20 січня 2014 року та призначено директором ОСОБА_2, яка приступила до виконання обов'язків директора товариства згідно з наказом від 21 січня 2015 року.

Посилаючись на те, що його звільнення відбулося з порушенням вимог статті 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), ОСОБА_1 просив поновити його на роботі на посаді директора ТОВ «Плато Плюс» з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 17 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Скасовано наказ ТОВ «Плато Плюс» від 21 січня 2015 року № 1-к про покладення обов'язків керівника товариства на ОСОБА_2 Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ «Плато Плюс» з 21 січня 2015 року з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 січня до 17 липня 2015 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не подавав заяви про звільнення, загальні збори визнані судом недійсними, а рішення, прийняті на цих зборах, скасовано; позивачу не було вручено копії наказу про звільнення, не було видано трудової книжки із відповідним записом про звільнення з роботи, не було проведено повного розрахунку при звільненні, а тому звільнення позивача проведено із порушенням вимог статей 38, 47, 48 та 116 КЗпП України.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 17 липня 2015 року скасовано і закрито провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за вказаним позовом з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду України від 13 червня 2016 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Додатковим рішенням Макарівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2016 року вимогу ОСОБА_1 про зобов'язання реєстраційної служби відновити відомості в реєстрі в частині керівника ТОВ «Плато Плюс» ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївського районної в м. Києві державної адміністрації відновити відомості про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині керівника ТОВ «Плато Плюс» ОСОБА_1 від 21 січня 2015 року.

Додатковим рішенням Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року постановлено додатково рішення в частині розміру стягнутого заробітку за час вимушеного прогулу з 21 січня 2015 року по 17 липня 2015 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ «Плато Плюс» з 21 січня 2015 року з виплатою заробітку за час вимушеного прогулу з 21 січня 2015 року по 17 липня 2015 року в сумі 17 045,46 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 17 липня 2015 року та додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду про скасування наказу та поновлення позивача на посаді відповідають вимогам закону та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 трудової книжки та обставини його роботи на інших підприємствах цих висновків не спростовують, оскільки не впливають на обов'язок роботодавця оформляти таку книжку і його відповідальність за невчинення цього обов'язку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Плато Плюс», Головного територіального управління юстиції в м. Києві, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Шубіна Т. Я., про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року закрито.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відхилено.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 17 липня 2015 року, додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, встановивши, що позивач не подавав заяви про звільнення, загальні збори визнані недійсними, а рішення, прийняте на цих зборах, скасовано, позивачу не було вручено копії наказу про звільнення, не було видано трудової книжки із відповідним записом про звільнення з роботи, не було проведено повного розрахунку при звільненні, дійшли обґрунтованого висновку про порушення ТОВ «Плато Плюс» при звільненні ОСОБА_1 вимог статтей 38, 47, 48, 116 КЗпП України і, відповідно, про задоволення вимог про скасування наказу товариства про покладення обов'язків керівника на ОСОБА_2 та поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Водночас, встановивши, що додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року не було предметом апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження у справі у цій частині.

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року, рішення Макарівського районного суду Київської області від 17 липня 2015 року та додаткового рішення Макарівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

У січні 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду України від 22 січня 2018 року відкрито провадження у справі та витребувано із Макарівського районного суду Київської області вказану цивільну справу.

Пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України 2004 року передбачено, що підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 360-2 ЦПК України 2004 року, якщо судове рішення оскаржується з підстав неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права судами касаційної інстанції різної юрисдикції, справа розглядається на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, якщо цивільна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, така справа після її отримання Касаційним цивільним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Заява ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року, рішення Макарівського районного суду Київської області від 17 липня 2015 року та додаткового рішення Макарівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2016 року подана з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України 2004 року, а саме неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм частини другої статті 533 ЦК України, та з підстави, зазначеної у пункті 4 частини першої статті 355 ЦПК України 2004 року, - невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

До заяви про перегляд вказаних судових рішень у цій справі заявником додано копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 14 травня 2015 року у справі № 757/30958/14-ц та від 27 квітня 2016 року у справі 639/1279/14-ц; постанови Вищого господарського суду України від 16 листопада 2011 року у справі № 5023/3009/11 і постанови Верховного Суду України від 15 вересня 2010 року у справі № 2-2840/2010.

Заява ОСОБА_2 відповідно до правил, що діяли на момент її подання, повинна розглядатися на спільному засіданні судових палат Верховного Суду України, тому згідно із підпунктом 2 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись підпунктами 1 і 2 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, статтею 360-2 ЦПК України 2004 року, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», Головного територіального управління юстиції в м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, державний реєстратор Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Шубіна ТетянаЯківна, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф.Хопта

Ю. В. Черняк