ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/122/18 Справа № 184/1084/18 Суддя у 1-й інстанції - Гукова Р.М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.,

сторони:

позивач: Покровська міська рада Дніпропетровської області

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2, на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року, яка постановлена суддею Гуковою Р.М. у місті Покров Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року Покровська міська рада Дніпропетровської області звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 з позовом про стягнення збитків, завданих фактичним використанням земельної ділянки.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду про відкриття провадження з підстав порушення правил підсудності, оскільки спори щодо відшкодування завданої шкоди, відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, мають розглядатись за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Зауважує на тому, що на даний спір не поширюється правила виключної підсудності, тому справа має розглядатись Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану, на його думку.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26-30 ЦПК).

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана та оформлена з додержанням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України, підстав для відмови у відкритті провадження у справі, не встановлено.

З таким висновком суду першої інстанції щодо дотримання правил підсудності погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз'яснено у п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, Покровська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду з позовом про стягнення збитків за користування ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 7000 м2 по вул. Заводська, у м. Покров, що належить на праві власності територіальній громаді міста.

Враховуючи, що предметом позову є стягнення збитків за використання земельної ділянки, тому даний спір виник з приводу нерухомого майна та має розглядатись судом за місцезнаходженням вказаного майна.

Не приймаються до уваги колегією суддів доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що підсудність справи визначається за правилами ст.27 ЦПК України за місцезнаходженням відповідача, оскільки правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, в яких об'єктом спірного матеріального правовідношення є нерухоме майно. В даному випадку предметом позову є стягнення збитків за використання земельної ділянки, даний спір виник з приводу нерухомого майна та має розглядатись судом за місцезнаходженням вказаного майна.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі дотримався вимог ст.ст.175-177 ЦПК України, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374,381,382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2,залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: