УХВАЛА

07 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 638/13406/16

провадження № 61-37439ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2018 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2018 року, позов КП «Харківводоканал» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» суму заборгованості з наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 серпня 2009 року по 31 серпня 2011 року у розмірі 157,30 грн, надані послуги водопостачання за період з 01 квітня 2012 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 1 023,50 грн, надані послуги водовідведення за період з 01 квітня 2012 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 1 236,14 грн, а всього 1 743,46 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2018 року, разом з клопотанням про поновлення строку.

У клопотанні заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2018 року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримано 26 квітня 2018 року та подав касаційну скаргу 26 травня 2018 року, на підтвердження чого надано фіскальні чеки від 26 травня 2018 року.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущений з поважних причин, вказаний строк підлягає поновленню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 4 892,05 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2018 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун