Ухвала

09 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 2-104/2001

провадження № 61-46626ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договору дарування і заповіту та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку, визнання частково недійсними договору дарування і заповіту, за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2001 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 липня 2018 рокуОСОБА_1 відмовлено у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2001 року у справі № 2-104/2001 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування та заповіту, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку, визнання частково недійсним договору дарування та заповіту.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 липня 2018 року скасовано і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2018 року та ухвалити у справі нове рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суд апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; а також ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на постанову Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2018 року, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті провадження за такою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Київської області від 18 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договору дарування і заповіту та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку, визнання частково недійсними договору дарування і заповіту, за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2001 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв