Справа №489/3242/18
Провадження №2/489/1835/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 вересня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Ленінського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, товариство з обмеженою відповідальністю житловов-експлуатаційна контора «Південь» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №105 будинку №60 по проспекті Миру в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач, хоча і зареєстрована за вказаною адресою, проте не проживає в вищезазначеній квартирі з липня місяця 2012 року. Відповідачка не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Однак реєстрація відповідача за даною адресою не дає можливості позивачу реалізовувати своє право користування належним чином.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №105 будинку №60 по проспекті Миру в м. Миколаєві.
Позивач надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позов підтримує.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалась, тому суд провів розгляд справи за наявними матеріалами.
Судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Згідно довідки №3730/д від 07.05.2018 року ЖКП ММР «Південь», вбачається, що за адресою вищезазначеної квартири зареєстрована позивач ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.01.1999 року, квартира №105 будинку №60 по проспекті Миру в м. Миколаєві, дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності громадянці ОСОБА_3 та членам його сімї ОСОБА_6.
На обґрунтування позовних вимог позивач надає ОСОБА_2 про не проживання, в якому сусіди позивача засвідчують, що відповідач не проживає в будинку з 2012 року, до акту додані копії паспортів сусідів.
Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року в справі №6-709цс16 зазначив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.
Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні та розпорядженні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
За таких обставин, оскільки відповідач не є власником вказаного будинку, не є членом сімї власника, крім того не проживає в спірному будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує його права як власника, позовні вимоги обґрунтованими та законними і такі, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. ст. 317, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Ленінського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, товариство з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційна контора «Південь» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №105 будинку №60 по проспекті Миру в м. Миколаєві.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.
Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ЕО 648384.
Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Суддя Ленінського районного
суду міста ОСОБА_1 Румянцева
Повний текст судового рішення складено «27» вересня 2018 року.