Справа №336/3808/18
Провадження № 2/336/2215/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Падалка А.Р., розглянув у м. Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №336/3808/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, без проведення судового засідання та повідомлення сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 11.07.2018 звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №323 в будинку №28 по пр. Моторобудівників в м. Запоріжжі.

За змістом позову, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 15.12.2004. У вказаному житловому приміщенні мешкає позивачка та її неповнолітня дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2000. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2017 шлюб між сторонами розірваний. Вказаним рішенням суду також встановлено, що сторони не мешкають разом. Відповідач з січня 2017 року фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

З підстав, передбачених ст.3 СК України, ст. ст. 317, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 48 Закону України «Про власність», ст. 71 Житлового кодексу України, позивачка просить задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою судді від 26 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 191 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подав, копію ухвали від 26.07.2018 та позовної заяви із додатками отримав засобами поштового звязку 04.08.2018, що підтверджено належними письмовими доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку із розглядом справи судом за відсутності її учасників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Предметом позову є захист права позивачки на користування та розпорядження житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.

Підставою для звернення до суду із зазначеним позовом стала наявність перешкод у користуванні позивачкою вказаним нерухомим майном, які створюються з боку відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, укладеному 15.12.2004 між ОСОБА_4 та позивачкою, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, за р.№3353 від 15.12.2004, належить житлове приміщення, - квартира АДРЕСА_4, загальною площею 51,2 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6112837 від 31.12.2004, право приватної власності на зазначене житлове приміщення, реєстраційний номер 8309142 - 31.12.2004 зареєстровано ОП «ЗМБТІ» за ОСОБА_1

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2000 по 08.08.2017, що підтверджено копією рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі №336/599/17, пр. 2/336/919/2017 від 10.03.2017, яким встановлено, що відповідач ОСОБА_2 мешкає окремо від позивачки та їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ухвалено розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя 20.10.2000, актовий запис №1009.

На підставі відповіді департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 19.07.2018 на запит суду від 13.07.2018 підтверджено адресу реєстрації відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_3.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

Так, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України врегульовано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні цього права.

Крім того, чинним законодавством встановлено загальні засади захисту права власності, а саме за змістом ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Нормою ч.1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що з січня 2017 року відповідач залишив зареєстроване місце свого проживання, з цього часу мешкає за іншою адресою, особистих речей та майна у житловому приміщенні не має. З реєстраційного обліку за місцем проживання ОСОБА_2 в позасудовому порядку не знятий, комунальні послуги та квартирна плата нараховуються із врахуванням його реєстрації у житловому приміщенні, що порушує права позивачки, яка змушена здійснювати сплату за них самостійно.

Оскільки відсутня правова підстава для збереження подальшої реєстрації відповідача, який із розірванням шлюбу, із застосуванням положень ст. ст. 3, 104 СК України, не є членом сімї власниці вказаного житлового приміщення, він створює перешкоди у користуванні та розпорядженні позивачкою її майном, судом встановлено підстави для задоволення позову.

При обранні способу захисту у здійсненні права власності позивачкою суд виходить зі змісту ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» N1382-IV від 11.12.2003 року, у відповідності до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Тому визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є достатньою підставою для зняття його з реєстрації.

Слід зауважити, що положення Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-XII та Житлового кодексу України на правовідносини, що виникли між сторонами, не розповсюджуються, оскільки перший нормативно-правовий акт втратив чинність 20.06.2007 на підставі Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України» від 27.04.2007 №997-V, а норми Житлового кодексу застосуванню в даному випадку не підлягають, адже розповсюджуються на захист прав тимчасово відсутнього наймача та членів його сімї, а не власника житлового приміщення.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України на користь позивачки, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений ОСОБА_1, у сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 12-13, 76-82, 89, 133, 141, 229, 245, 247, 258-259, 263-266, 268, 272-273, 275, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3, адреса фактичного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №323, розташованою в будинку №28 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 гривень (704 гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова