Головуючий у І інстанції Коренюк А.М.
Провадження №22-ц/824/452/2018 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Шуляку Д.О.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просила заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання (перебування) її та її дітей, заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, що у Дарницькому районі м. Києва, а також за місцем перебування вказаних осіб: навчання, роботи, інших місць відвідування, й перебувати одночасно з ними в цих місцях. Також просила усунути перешкоди у користуванні майном.

Обгрунтовуючи заяву, ОСОБА_3 посилалась на те, що з 20 квітня 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 травня 2017 року розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Крім того, ОСОБА_3 на утриманні має дочку ОСОБА_6 від першого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З часу розірвання шлюбу та на даний час ОСОБА_2 вчиняє психологічне, фізичне і економічне насильство в сім'ї проти неї та дітей, а саме: вчиняє погрози фізичної розправи, знищення особистих речей, принижує і ображає у нецензурній формі, викрадає її особисті речі та знищує документи.

Заявниця неодноразово зверталась до правоохоронних органів (поліції) та за її зверненнями відкрито кримінальні провадження, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 травня 2017 року, 31 травня 2017 року, 12 січня 2018 року. Однак, приниження, образи і фізичне насилля щодо неї та дітей з боку ОСОБА_2, які відбуваються на очах у дітей, не припиняються.

Оскільки ОСОБА_2 змінив замки на будинку і не дає змоги користуватися майном, яке належить їй на праві власності, ОСОБА_3 разом з дітьми вимушена була покинути свій будинок. Внаслідок зловживання алкоголем ОСОБА_2 стає неадекватним та агресивним, неконтрольованість у його поведінці відображається і на дітях, у присутності яких ОСОБА_2 вживає нецензурну лексику, а також виштовхує їх з дому.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцю м. Києва, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2, наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, що у Дарницькому районі м. Києва, а також за місцем перебування вказаних осіб: навчання, роботи, інших місць відвідування, й перебувати одночасно з ними в цих місцях, на строк п'ять місяців.

За місцем проживання (перебування) ОСОБА_3 взято особу, стосовно якої видано обмежувальний припис, - ОСОБА_2, на профілактичний облік.

Не погоджуючись з рішенням суду, заінтересована особа ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник подану апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заявниця ОСОБА_3 в апеляційному суді проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечила та просила рішення суду залишити без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3 не є предметом апеляційного оскарження, тому його законність та обґрунтованість в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви в частині захисту прав ОСОБА_3 та її дітей шляхом видачі обмежувального припису стосовно заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, що у Дарницькому районі м. Києва, а також за місцем перебування вказаних осіб: навчання, роботи, інших місць відвідування, й перебувати одночасно з ними в цих місцях, на строк п'ять місяців, суд першої інстанції виходив з доведеності заяви та її обґрунтованості в цій частині, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що заявниця ОСОБА_3 з 20 квітня 2012 року перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 травня 2017 року розірвано (а.с.6).

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), які проживають із заявницею. Крім того, ОСОБА_3 на утриманні має дочку ОСОБА_6 від першого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

З часу розірвання шлюбу та на даний час ОСОБА_2 вчиняє психологічне, фізичне і економічне насильство в сім'ї проти заявниці та дітей, а саме: вчиняє погрози фізичної розправи, знищення особистих речей, принижує і ображає у нецензурній формі, викрадає її особисті речі та знищує документи, в зв'язку із чим заявниця неодноразово зверталась до правоохоронних органів (поліції) та за її зверненнями відкрито кримінальні провадження, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 травня 2017 року, 31 травня 2017 року, 12 січня 2018 року (а.с.13-16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23).

За приписами п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала дитина) - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Як наголошують п.п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім»єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Як регламентовано ст.16 зазначеного закону, передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі.

До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі.

Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 4 -заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що заявником ОСОБА_3 доведено належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які вона посилалась в заяві, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення її заяви в частині застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису строком на п'ять місяців у виглядізаборони наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: