Справа № 521/3146/18
Провадження № 2/521/2367/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйок І.А.,
секретаря судового засідання - Богуш М.С.,
Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь борг по розписці від 13.08.2005 р. у сумі 6428 дол. США, що на день подачі позову за офіційним курсом НБУ (26,48 грн. за 1 дол. США), становить 170 213,44 грн., посилаючись на такі обставини.
13 серпня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 отримала в борг 6 428,00 доларів СІЛА, що за офіційним курсом НБУ (26,48 грн. за 1 дол. США) на день пред'явлення вимоги, становить 170 213 гривень 44 коп.
Зазначений договір оформлений розпискою, складеною ОСОБА_2, яку було передано ОСОБА_1.
За вказаною розпискою повернення коштів належало вчинити за вимогою кредитора.
18.11.2017р. цінним листом з описом вкладення відповідачу було відправлено вимогу про повернення коштів за розпискою, надано термін 30 календарних днів.
Станом на 02.01.2018р. лист зареєстрований, як повернення за зворотною адресою: інші причини.
Таким чином, позивачка, починаючи з 02.01.2018 року, набула права вимоги за укладеним між сторонами договором позики.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, її представник надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, у разі не з'явлення відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та просив слухати справу за його відсутності на підставі наданих доказів.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від позивачки ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13 серпня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 отримала в борг 6 428,00 доларів СІЛА, що за офіційним курсом НБУ (26,48 грн. за 1 дол. США) на день пред'явлення вимоги, становить 170 213 гривень 44 коп.
Зазначений договір оформлений розпискою, складеною ОСОБА_2, яку було передано ОСОБА_1.
За вказаною розпискою повернення коштів належало вчинити за вимогою кредитора.
18.11.2017р. цінним листом з описом вкладення відповідачу було відправлено вимогу про повернення коштів за розпискою, надано термін 30 календарних днів.
Станом на 02.01.2018р. лист зареєстрований, як повернення за зворотною адресою: інші причини.
Таким чином, позивачка, починаючи з 02.01.2018 року, набула права вимоги за укладеним між сторонами договором позики.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов'язків за розпискою, відмовляючись повернути грошові кошти, що підтверджується фактом пред'явлення судові позивачем розписки від 13.08.2005 р.
За правилом ч. 2 та ч. 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документ у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього.
Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст. ст. 16, 525, 526, 530, 545, 610, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 10- 13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, СУД -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
С У Д Д Я: І.А. Бобуйок