справа № 361/7154/17
провадження № 2/361/780/18
07 червня 2018 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Срібної Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,
У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повноліття.
В обґрунтування позову зазначала, що з 27 червня 2008 року вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_4, подружнє життя у них не склалося, рішенням суду від 14 квітня 2015 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю. Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_4 із сином не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини їй добровільно не надає, життям, здоров'ям і навчанням сина ОСОБА_5 він не цікавиться. Проти позбавлення батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5 відповідач не заперечує, про що 23 вересня 2017 року надав нотаріально посвідчену заяву. Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області надав висновок, у якому вважає доцільним позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що батько дитини від виконання батьківських обов'язків ухиляється. Місце роботи відповідача їй невідоме, тому вона просить стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на їхнього малолітнього сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.
Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов не подавав, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. у судовому засіданні позов підтримала, вважає, що позбавлення відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітнього сина відповідає інтересам дитини.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що з 27 червня 2008 року позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували у шлюбі. Сімейне, подружнє життя у них не склалося. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_7. Після розірвання шлюбу малолітній син сторін ОСОБА_5 проживає з матір'ю.
Від попереднього шлюбу у позивача ОСОБА_3 є син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. 15 серпня 2015 року позивачем ОСОБА_3 укладено шлюб із ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 у них народився син ОСОБА_10.
Із довідки № 158 від 10 листопада 2017 року, виданої Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області "Житлово-експлуатаційна контора-5", видно, що позивач ОСОБА_3 разом із трьома малолітніми синами: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1.
Також разом із ними за цією адресою проживає чоловік позивача ОСОБА_9
Згідно із актом № 52 обстеження житлово-побутових умов від 06 листопада 2017 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області Тютюник А.А., колишній чоловік позивача ОСОБА_4, батько малолітнього ОСОБА_5, за місцем проживання сина з осені 2016 року не з'являється, дитина фактично проживає з матір'ю ОСОБА_3 і вітчимом ОСОБА_9 та перебуває на їхньому утриманні.
Відповідно до характеристики, виданої Броварським навчально-виховним комплексом, ОСОБА_5 ОСОБА_5 навчається у школі з 2-го класу, життям і успіхами ОСОБА_5 цікавляться його мати і бабуся, які піклуються про хлопчика та займаються його вихованням. Рідний батько цієї дитини за період навчання ОСОБА_5 у школі жодного разу не з'являвся, шкільним життям і навчанням сина не цікавився, із вчителями не спілкувався.
Із протоколу бесіди від 23 жовтня 2017 року № 09 малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спеціалістом (психологом) Служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області, вбачається, що на пряме запитання про біологічного батька ОСОБА_5 повідомив, що батька він бачив приблизно рік назад, на даний час батько з ним не спілкується, прикладів спільної діяльності з біологічним батьком не зміг навести.
Згідно із заявою від 23 вересня 2017 року, посвідченою приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. за № 4545, відповідач ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також розгляду даного питання компетентними органами та судом за його відсутності.
Із наданого Органом опіки та піклування Броварської міської ради Київської області (далі - Орган опіки та піклування) висновкувід 31 жовтня 2017 року за № 1-18/2056 вбачається, що позивач, ОСОБА_3 разом із трьома малолітніми дітьми проживає в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_8. Квартира з усіма зручностями, діти забезпечені окремими спальними місцями, одягом, взуттям, продуктами харчування. Діти перебувають на утриманні матері ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_9, які піклуються про цих дітей. Відповідач ОСОБА_4 життям, здоров'ям і навчанням сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не цікавиться, його вихованням не займається, більше року із сином він не спілкується, на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з'явився, надав письмову, нотаріально посвідчену заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_5.
З огляду на викладені вище обставини, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що батько від виконання батьківських обов'язків ухиляється.
У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що накожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Пленум Верховного Суду України в абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов'язків відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухиляється, проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 не заперечує, про що особисто надав нотаріально посвідчену заяву, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5 ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.
За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.
У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов'язок щодо утримання батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі (ст. 141 СК України).
Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Позивач ОСОБА_3 заявила вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліментів на його малолітнього сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років у 2018 році становить: з 1 січня - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
На виконання вимог ч. 3 ст. 166 СК України суд вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_3 і в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліментів на малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., що приблизно становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову - 22 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 223, 259, 263 - 265, 280, 284, 430 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження № 154, зроблений 11 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області.
Стягувати з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з 22 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Дутчак І. М.