Справа № 473/1713/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" вересня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська без застосування звукозаписувальної техніки цивільну справу № 473/1713/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2018 представник позивача ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 174 по вул. Жовтнева в смт. Олександрівка, Вознесенського району Миколаївської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги представник ОСОБА_5 зазначив, що позивач є власником зазначеного житлового будинку на підставі договору купівлі - продажу від 28.10.1997 року.

У вказаному будинку значиться зареєстрованим також відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які в цьому будинку з власної ініціативи не проживають, особистих речей немає. Разом з тим відповідачі не бажають зніматися з місця реєстрації в наслідок чого створюють незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 23.05.2018 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 21.06.2018 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку із відсутністю учасників процесу не здійснюється.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не зявились, належним чином повідомлялись про розгляд справи. Представник позивача ОСОБА_5 та позивач надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують по виклик свідків не наполягають.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, судом викликалися через офіційне оголошення на веб- сайті судової влади України, тому суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідачів, оскільки вимоги ст. 128 ЦПК України були виконані.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок № 174 по вул. Жовтневій, смт. Олександрівка, Вознесенського району Миколаївської області договору купівлі - продажу від 28.10.1997 року, право власності зареєстроване в КП «Вознесенське МБТІ» за реєстраційним номером від 03.12.1997 року.

Згідно довідки КП «Вознесенське МБТІ» від 17.05.2018 року №325 будинок № 174 по вул. Жовтнева смт. Олександрівка, Вознесенського району Миколаївської області зареєстрований за позивачем ОСОБА_6 ( а.с.8).

Відповідно до будинкової книги на будинок № 174 по вул. Жовтнева смт. Олександрівка, Вознесенського району Миколаївської області зареєстрованими окрім позивача з 08.11.2002 року значиться відповідачі ОСОБА_2, з 10.09.2004 року відповідач ОСОБА_4, з 22.07.2011 року - відповідач ОСОБА_3 (а.с. 10-11).

Згідно довідки Олександрівської селищної ради Вознесенського району від 16.05.2018 року № 682/01.06 в буд № 174 по вул. Жовтневій , смт. Олександрівка, Вознесенського району громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 не проживають та не проживали.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним йому будинком.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином наданими представником позивача суду доказами доведений факт відсутності відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в будинку № 174 по вул. Жовтнева смт. Олександрівка, Вознесенського району Миколаївської області.

Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку проживає позивач, особисті речі відповідачів відсутні, то суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням викладеного.

Вимог з приводу відшкодування судових витрат позивач не заявляв.

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком № 174 по вул. Жовтнева смт. Олександрівка, Вознесенського району Миколаївської області.

Визнати ОСОБА_3, такою, що втратила право користування житловим будинком № 174 по вул. Жовтнева смт. Олександрівка, Вознесенського району Миколаївської області.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим будинком № 174 по вул. Жовтнева смт. Олександрівка, Вознесенського району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня складення повного його тексту.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач -1: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 виданий Вознесенським МРВ Миколаївської області 13.03.2003 року.

Відповідач -2: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована:Миколаївська область, Вознесенський район смт. Олександрівка вул.Жовтнева № 174, НОМЕР_2 виданий Здолбунівським МРВ Рівненської області 25.09.2003 року.

Відповідач -3: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження ІІ- МЮ 749033 виданий Лівобережним відділом РАЦС Управління РАЦС м. Москви 04.09.2004 року.

Повний текст рішення складено 27.09.2018 року.

Суддя Висоцька Г.А.