Справа №333/1786/18
Пр. № 2/333/1392/18
20 вересня 2018 року м.Запоріжжя Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Наумової І.Й.
при секретарі Кунець В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ЕКСЛЮЗИВ ПЛЮС» про захист прав споживачів, визнання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, стягнення грошових коштів,
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищевказана позовна заява.
В обґрунтування позову зазначено наступне.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2018 р. відкрито провадження та призначений судовий розгляд в порядку загального позовного провадження.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові, відносно заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце слухання відповідач повідомлявся, на зареєстровану адресу місцезнаходження відповідача - юридичної особи надсилались судові повістки, які повернулись до суду з причини «За закінченням терміну зберігання». З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву суду не надавав, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Судом встановлені наступні обставини та правовідносини.
10.11.2017 р. позивач як Покупець та відповідач як Продавець уклали Попередній договір № 14/ПД-0168 купівлі-продажу транспортного засобу марки КІА модель SPORTAGE 2017 року випуску (далі спірний Договір) (а.с.8-9).
Відповідно до п.1.1 цього спірного Договору сторони зобов'язуються у встановлений строк укласти Договір купівлі-продажу транспортного засобу (Основний договір) на умовах встановлених у цьому Попередньому договорі.
Відповідно до. п. 1.2 спірного Договору, транспортний засіб, який продавець зобовязується придбати у третіх осіб для його відчуження покупцеві за основним договором, має наступні ідентифікаційні ознаки: марка КІА модель SPORTAGE 2017 року випуску, колір срібло.
Згідно з п. 1.5. спірного Договору, сторони зобовязуються укласти основний договір 10.11.2017 р. за умови повного виконання п. 2.1 цього попереднього договору.
Відповідно п.1.6 спірного Договору, істотні умови Основного дововору: продавець зобовязується передати майно у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти майно та оплатити його вартість у сукупності 730 000 грн.
Згідно п. 2.1 Договору на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення цього попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 73 000 грн., а продавець своїм підписом під цим попереднім договором підтверджує отриманнях таких коштів. Відповідно до п. 2.2 попереднього договору зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за основним договором, а при оформлені основного договору вартість майна, що підлягає сплаті покупцем, буд зменшена на суму, сплачену за цим попереднім договором.
Згідно п. 3.4 попереднього договору сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагентата визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту,вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно зі ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно ч. 5 ст. 205 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: такі положення також підлягають зміні; або договір може бути визнаним недійсним у цілому.
Заявляючи вимоги про визнання попереднього договору недійсним, позивач у позовній заяві зазначив, що даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, до нього включено несправедливі умови, які призвели до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що є порушенням вимог ст. 18 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів».
Позивач вказує, що укладений між сторонами попередній договір містить несправедливі умови, які призвели до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що є порушенням вимог ст. 18 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» та є підставою для визнання попереднього договору недійсним. На підтвердження цього ствердження позивач зазначив, що в попередній договір включені обмежені права покупця як споживача у разі неналежного виконання продавцем обов'язків, передбачених договором та законом; звужені обов'язки продавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків.
Аналіз попереднього договору від 17 листопада 2017 р. свідчить про те, що він не містить несправедливі умови, які призвели до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Вказаний договір містить права та обов'язки сторін, порядок оплати, зміни і розірвання договору, наслідки невиконання зобов'язань.
Зокрема, п. 3.4 попереднього договору передбачена відповідальність сторін за ухилення від укладення основного договору; п. 4.1. встановлено, що усі правовідносини, які виникають у зв'язку з виконанням попереднього договору і не врегульовані ним, регламентуються норами чинного законодавства України.
Таким чином заявлені позивачем підстави для визнання недійсним спірного Договору не знайшли належного підтвердження під час судового розгляду, в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 223, 259, 263-265, ст. 268, 280-282, 284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ЕКСЛЮЗИВ ПЛЮС» про захист прав споживачів, визнання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, стягнення грошових коштів, - задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 25.09.2018 р.
Суддя: І.Й. Наумова