КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 22-ц/824/1600/2018 Головуючий у 1 інстанції Арапіна Н.Є.
Унікальний номер справи № 2604/3004/12 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді-доповідача : Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук

Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч

Світлани Вікторівни на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року по цивільній справі за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч

Світлани Вікторівни, за участю заінтересованої особи ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2018 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі по тексту головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області) Булахевіч С.В. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в провадженні головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіч С.В. перебуває виконавче провадження ВП № 34912335 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/3004/2012, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 25 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 559 500, 57 грн. та витрати, повязані з розглядом справи в третейському суді у розмірі 25 500,00 грн., а всього 3 585 000,57 грн. Проте, боржник ухиляється від виконання рішення суду, у звязку з чим, державний виконавець просив судтимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року у задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани

Вікторівни, за участю заінтересованої особи ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіч С.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт вказує, що суд першої інстанції своєю ухвалою від 10.08.2018 року визнав явку державного виконавця обовязковою, зобовязав державного виконавця надати матеріали виконавчого провадження та призначив судовий розгляд на 10.08.2018 року, не беручи до уваги, що Відділ ДВС знаходиться в іншому місті, зокрема, в м. Одеса.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не зявились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що головний державний виконавець не зявився в судове засідання та не подав до суду матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Перелік таких обмежень зазначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-XI та зокрема в даному випадку підставою для такого обмеження є п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону зі змісту якого убачається, що ухилення особи від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для тимчасового обмеження у виїзді за кордон.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що в провадженні головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани

Вікторівни перебуває виконавче провадження ВП № 34912335 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/3004/2012, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 25 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 559 500, 57 грн. та витрати, повязані з розглядом справи в третейському суді у розмірі 25 500,00 грн., а всього 3 585 000, 57 грн. (а.с. 97-158).

Статтею 441 ч.1, 3 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відтак, право державного чи приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у державного чи приватного виконавця у разі , коли на виконанні у виконавця перебуває виконавче провадження стосовно боржника, який має невиконане судове рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за наявність факту невиконання зобовязань.

ІЗ матеріалів справи убачається, що 10 серпня 2018 року судом постановлено ухвалу, якою визнано явку головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани Вікторівни обовязковою, а також для належного вивчення доказів витребувано у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани

Вікторівни матеріали виконавчого провадження № 34912335 для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідченні копії даних матеріалів, для долучення останніх до матеріалів справи.

Однак, цього ж дня, місцевим судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Світлани Вікторівни, з підстави неявки державного виконавця в судове засідання та неподання державним виконавцем оригіналу матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного чи приватного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Але не зважаючи на вимогу вказаного закону суд розглянув подання без участі приватного виконавця, позбавивши останнього права підтримувати подання та надавати докази ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на подані державним виконавцем копії матеріалів виконавчого провадження, а також на те, що державний виконавець мешкає та працює в м.Одеса, а тому не мав фізичної можливості зявитися до cуду в день виклику.

Враховуючи викладене та керуючись положенням пункту 6 частини 1 статті 374, статті 379 ЦПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали та задоволення подання державного виконавця, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів, яку свідчать про тривале перебування в провадженні виконавчої служби виконавчого провадження, за яким у боржника ОСОБА_4 мають місце невиконані зобовязання на суму 3 585 000,57 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч

Світлани Вікторівни задовольнити .

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч

Світлани Вікторівни задовольнити та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 до виконання ним зобовязань по рішенню суду на підставі якого 2.03.2012 року Дніпровським районним судом м.Києва видано виконавчий лист № 2604/3004/2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 3 585 000 гривень 57 копійок.

Виконання ухвали доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України.( м.Київ, вул..Володимирська, 20).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді :