Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 320/3444/17 Головуючий у 1 інстанції: Ковальова Ю.В.
№ 22-ц/778/2354/18 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

розглянувши апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», державного підприємства «Національні інформаційні системи» про припинення договору застави майна та усунення перешкод у здійснені права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що між її батьком ОСОБА_7 та ВАТ «ВіЕйБі» Банк» 05.12.2007 року було укладено кредитний договір № КФ 424-07/А про надання її батьку споживчого кредиту на придбання автомобіля марки MAZDA. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між сторонами був укладений договір застави автотранспортного засобу від 05.12.2007 року. Кредитні зобов'язання протягом чотирьох років батько позивача виконував добросовісно. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер, однак кошти за кредитним договором сплатив не в повному обсязі. Після смерті свого батька вона прийняла спадщину, яка складалась з автомобіля марки MAZDA. Свій обов'язок перед банком щодо повідомлення кредитора про прийняття спадщини вона виконала, однак банк не звернувся до неї в установленому законом порядку із вимогою про погашення кредитної заборгованості.

З 20 березня 2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі» Банк». Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.02.2016 року продовжено строки ліквідації ПАТ «ВіЕйБі» Банк» до 19.03.2018 року.

В листопаді 2015 Банк звернувся до неї та до поручителя із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду від 26.10.2016 року апеляційна скарга банку на рішення суду відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В липні 2016 року банк звернувся до суду з позовом до позивача про звернення стягнення на автотранспортний засіб. Рішенням суду відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду апеляційна скарга банку визнана неподаною та повернута апелянту. Тобто, в теперішній час позивачка не має зобов'язань перед банком.

Оскільки зобов'язання за кредитним договором № КФ 424-07/А від 05.12.2007 року, які є основним зобов'язанням припинені, втрачає силу і зобов'язання за договором застави автотранспортного засобу у зв'язку з тим, що таке зобов'язання похідне від основного зобов'язання за кредитним договором. Однак, до теперішнього часу на автомобіль, який належить позивачу, накладено обтяження. Заставодержатель не направив до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву в порядку ст. 43 ЗК «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для припинення обтяження, а навпаки внесено зміни відомостей про обтяження, якими продовжено термін дії обтяження.

Вона двічі зверталась до банку із вимогою щодо звернення банку до реєстратора із заявою про припинення обтяження, однак банк не виконав свій обов'язок та не подав реєстратору заяву про припинення обтяження та подальше вилучення відповідного запису з Реєстру.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, визнати припиненим договір застави автотранспортного засобу від 05.12.2007 року зареєстрований в реєстрі за № 4551, укладений 05.12.2007 року між ОСОБА_7 та ПАТ «ВіЕйБі» в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № КФ 424-07/А із застосуванням наслідків припинення цих зобов'язань; про усунення перешкод заставодержателя - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації ПАТ «ВіЕйБі» Банк» Славкіної М.А. у здійсненні ОСОБА_5 права власності щодо автомобіля MAZDA,реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом припинення обтяження автотранспортного засобу марки MAZDA, модель 6, рік випуску 2007, колір сірий, кузов № НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3 та про зобов'язання державне підприємство «Національні Інформаційні системи» зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження (до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 6184823 контрольна сума А2390Е8А4В внесено 07 грудня 2012 року зміни відомостей про обтяження, контрольна сума 8Д415Б743В) і подальше виключення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано припиненим договір застави автотранспортного засобу, укладеного 05.12.2007 між ОСОБА_7 та Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк (скорочена назва - ВАТ «ВіЕйБі Банк») в особі заступника директора з роздрібного бізнесу Запорізької філії ВАТ «ВіЕйБі Банк» Агієнко Світлани Анатоліївни, зареєстрованого в реєстрі за № 4551, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № КФ 424-07/А від 05.12.2007 із застосуванням наслідків припинення цих зобов'язань.

Усунуто перешкоди заставодержателя - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у здійсненні ОСОБА_5 права власності щодо автомобіля марки MAZDA, модель 6, рік випуску 2007, колір сірий, кузов № НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, р/н НОМЕР_3, шляхом припинення обтяження автотранспортного засобу марки MAZDA, модель 6, рік випуску 2007, колір сірий, кузов № НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, р/н НОМЕР_3 , накладеного на підставі договору застави автотранспортного засобу, укладеного 05.12.2007 між ОСОБА_7 та Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк (скорочена назва - ВАТ «ВіЕйБі Банк») в особі заступника директора з роздрібного бізнесу Запорізької філії ВАТ «ВіЕйБі Банк» Агієнко Світлани Анатоліївни, зареєстрованого в реєстрі за № 4551.

Не погоджуючись з рішенням суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Славкіної М.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом неповно з'ясовані обставини справи, зокрема, банк звертався з вимогами до спадкоємців ОСОБА_7 ще в 2012 році , подавши заяву до нотаріальної контори, а тому вважається таким, що повідомив їм свої вимоги отже підстав для висновку про те, що банк пропустив строк повідомлення спадкоємців про наявність боргів - немає, а тому висновки суду є безпідставними. Той факт, що ОСОБА_7 отримала спадщину підтверджений судовими рішеннями, а тому її позов є безпідставним.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 05.12.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № КФ 424-07/А, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 165500 грн. в порядку і на умовах, визначених договором на придбання автотранспортного засобу марки MAZDA, модель 6, рік випуску 2007, колір сірий, кузов № НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_7 щодо погашення кредиту 05.12.2007 року був укладений договір застави автотранспортного засобу /а.с.9-12/, відповідно до п. 1 якого в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 05.12.2007 року № КФ 424-07/А, згідно з яким позичальнику надається кредит в сумі 165500 грн. зі сплатою процентів за ставкою 15 % річних терміном повернення до 04.12.2014 року з наступними змінами та доповненнями, а також в забезпечення можливої неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором, та інших платежів, заставодавець передає заставодержателю в заставу автомобіль марки MAZDA, модель 6, рік випуску 2007, колір сірий, кузов № НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3.

У зв'язку зі змінами у діючому законодавстві, ВАТ «Всеукраїнський банк» було перейменовано на ПАТ «ВіЕйБі Банк». 18.05.2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником ВАТ «Всеукраїнський банк».

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.13/. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов автомобіль МAZDA 6, 2007 року випуску, на придбання якого банк надав позичальнику грошові кошти.

Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновою О.А. /а.с.14/, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна після смерті ОСОБА_7 є його донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої відмовилась дружина ОСОБА_10, майно складається з: автомобіля легкового седан, марки MAZDA, модель 6, рік випуску 2007, об'єм двигуна НОМЕР_4 куб. см.В, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3, зареєстрований РЕВ МРВ ДАІ № 6 при УМВС України в Запорізькій області 04.12.2007 року, який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5, виданого РЕВ МРВ ДАІ № 6 при УМВС України в Запорізькій області 04.12.2007 року.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2016 року в задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_5, ОСОБА_11 про стягнення заборгованості відмовлено у зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності /а.с.22-23/.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2016 року /а.с.24-25/, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» Славкіної М.А. відхилено, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2016 року залишено без змін.

Крім того, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року /а.с.26-27/, відмовлено в задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на автотранспортний засіб з підстав пропуску позовної давності.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відхилено, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року залишено без змін /а.с.88-89/.

Відтак набрали законної сили судові рішення, за якими було відмолено у задоволенні вимог банку до позивачки як про стягнення заборгованості за кредитним договором, так і про звернення стягнення на заставлене майно.

Як зазначив суд першої інстанції, проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази. наразі позивач не має жодного встановленого судовим рішенням або законом обов'язку передати отриманий у спадщину транспортний засіб як заставне майно.

Так, згідно із ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 заявила про свою готовність виконати законну та обґрунтовану вимогу банку, але банк не прийняв виконання зобов'язання.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що зазначена обставина підтверджена судовим рішенням, яке має преюдиційне значення на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України, за положеннями якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, вищевказаними рішеннями судів від 02 червня 2016 року та 01 лютого 2017 року, які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_5 було повідомлено банк про смерть боржника, про прийняття нею спадщини, про її готовність виконати законну та обґрунтовану вимогу банку щодо виконання зобов'язань за кредитним договором, про що свідчать копії листів та повідомлення про вручення поштового відправлення.

Також 15.03.2012 нотаріус направив банку лист вих. № 41/01-16 про те, що ОСОБА_5 прийняла спадщину свого батька, їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.03.2012 за №805 на легковий автомобіль, що знаходиться в заставі у банка. Тобто, суди прийшли до висновку, що банк був належним чином повідомлений ОСОБА_5 та приватним нотаріусом про смерть позичальника та про прийняття його дочкою спадщини; посилання позивача на те, що банку стало відомо про видачу свідоцтва про право на спадщину лише 11 червня 2015 року після звернення ОСОБА_5 до банку з заявою про припинення обтяження автотранспортного засобу визнано такими, що спростовуються матеріалами справ.

Як при розгляді даної справи в своїх запереченнях, так і у апеляційній скарзі банк посилається на ті ж обставини, яким було надано відповідну оцінку судами при розгляді вищевказаних справ.

Судова колегія звертає увагу, що у апеляційній скарзі викладені обставини справи, апелянт наполягає на тому, що ОСОБА_5 прийняла спадщину, та банк своєчасно повідомив про свої вимоги, не пропустивши строку, але ці обставини не заперечуються та позов задоволений не з цих підстав, а з підстав відсутності на даний час у відповідача підтвердженого судовим рішенням права на звернення стягнення за рахунок заставленого майна.

Судом першої інстанції проаналізовані положення закону, які надають право позивачеві вимагати припинення договору застави.

Так, за ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення за заставлене майно тощо). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заставу» , застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Оскільки зобов'язання за кредитним договором, які є основним зобов'язанням припинені, втрачає силу і зобов'язання за договором застави автотранспортного засобу у зв'язку з тим, що таке зобов'язання похідне від основного зобов'язання за кредитним договором, що також встановлено ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.10.2016 року (а.с.24-25) .

Як правильно зазначив суд першої інстанції і це не спростовано в апеляційній скарзі, обтяження рухомого майна на підставі договору застави автотранспортного засобу від 05.12.07р. не може існувати самостійно, без чинності зобов'язань за кредитним договором №КФ 424-07/А від 05.12.07р.

Разом з тим, за ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що наявність заборони відчуження, а також відповідні відомості, внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на автомобіль, що належить ОСОБА_5 на законних підставах, обмежує її право власності.

Враховуючи, що відповідач не виконав свого обов'язку, передбаченого ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», за якою відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження, суд правомірно задовольнив позов.

Апеляційна скарга не містить жодних мотивів неправомірності судового рішення в цій частині

З огляду на викладене, суд першої інстанції ухвалив відповідне закону рішення, підстав для скасування якого судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Славкіної Марини Анатоліївни залишити бе задоволеня.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 27 липня 2018 р.

Головуючий:

Судді: