Справа № 212/2591/18
Провадження № 2/211/1719/18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
20 листопада 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Мацієвича до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 районний у місті ОСОБА_4 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання недійсним повторного свідоцтва про укладення шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що перебував в реєстрованому шлюбі з Гогуа (дівоче прізвище Пигош) ОСОБА_5 з 16.02.1980 р., зареєстрованому у Саксаганському відділі РАГС м.Кривого Рогу, актовий запис № 107. В 1981 р. разом з дружиною переїхав до республіки Абхазія. Рішенням суду Гулрипшського району республіки Абхазія від 29.04.1985 р. шлюб було розірвано, справа 2/1/-101. Розірвання шлюбу було зареєстровано 18.11.1985 р. Гулрипшським райвідділом РАГС Абхазької АРСР, актовий запис № 48. У зв'язку з військовими подіями в Абхазії, в 1993 році він та ОСОБА_2 разом з їх дочкою повернулися до м.Кривого Рогу, мешкають окремо, шлюбні відносини не відновлювали. У зв'язку з тим, що в нього лише залишилися копії рішення та свідоцтва про розірвання шлюбу (архіви на території Абхазії були знищені), він звернувся до районного відділу РАГС, де йому порадили звернутися до суду для встановлення факту розірвання шлюбу. Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.04.2009 р. по справі № 2-О-261-2009 р. було встановлено юридичний факт розірвання шлюбу 18.11.1985 р. Гулрипшським райвідділом РАГС Абхазької АРСР, актовий запис № 48, однак рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.10.2009 р. рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 22.04.2009 р. було скасовано. Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що між ОСОБА_1М, та ОСОБА_2 шлюб вже був розірваний у встановленому порядку, то підстав для встановлення факту розірвання шлюбу немає. Відповідачкою 11.03.1993 р. було отримано повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії VI КИ № 405592 від 11.03.1993 р., однак вона навмисно від його імені подала заяву про отримання вищевказаного документу, та замість нього розписалась у книзі про отримання повторного свідоцтва про одруження. Вищевказане свідоцтво вона використала при незаконному заволодінні частини домоволодіння, яке належить йому на праві приватної власності та було придбане після розірвання шлюбу. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 від його імені отримала дублікат свідоцтва про укладення шлюбу, він подав заяву до Саксаганського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області про скоєння кримінального правопорушення. Після розслідування було проведено почеркознавчу експертизу, де встановлено, що йому не належить підпис зроблений в книзі про отримання повторного свідоцтва про укладення шлюбу. В звязку з цим просить визнати недійсним повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії VІ КИ № 405592 від 11.03.1993 р. Саксаганського районного відділу у місті ОСОБА_4 державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, наполягав на його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, надавши судові рішення, де спір між ними вирішувався в судовому порядку також і з приводу даного предмета позову.
Представник третьої особи Саксаганського районного у місті ОСОБА_4 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності представника.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Як встановлено судом, відповідно до тексту рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_4 від 17 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання договору дарування домоволодіння та земельної ділянки частково недійсним та визнання права власності на 1/2 їх частину, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2009 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлений факт розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого 18.11.1985 р. Гульрипшським районним відділом ЗАГСу Абхазької АРСР, актовий запис № 48, а в іншій частині позовних вимог було відмовлено. Дане рішення суду ОСОБА_2 оскаржила в апеляційному порядку. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2009 року апеляційна скарга задоволена частково, а саме рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2009 року в частині встановлення юридичного факту розірвання шлюбу 18 листопада 1985 року Гульрипшським районним відділом ЗАГСу Абхазької АРСР, актовий запис № 48 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, в іншій частині рішення суду залишено без змін. Вказане рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області не оскаржувалось та набрало законної сили.
На підставі зазначених рішень суд прийшов до висновку, що актовий запис про розірвання шлюбу № 533 від 11.09.2003 р., здійснений Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції не анульований, до 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 45-46 копія рішення суду).
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2010 року залишено без змін (а.с.47-48 копія ухвали суду).
Відповідно до частин 4,5 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Тобто, вказаний висновок доводить ту обставину, що ОСОБА_1 фактично не отримував повторне свідоцтво про укладення шлюбу, оскільки підпис в книзі видачі виконаний від його імені іншою особою.
Разом з тим, це не доводить факт недійсності повторного свідоцтва про укладення шлюбу.
Департаментом юстиції Абхазської автономної республіки за № 94/06-Г від 27 березня 2006 р. підтвердити дійсність свідоцтва про розлучення між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 не можливо в звязку з відсутністю запису акту через військові дії (а.с. 49-54 копії запитів, відповідей)
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При ухваленні рішення суд в порядку ст. 82 ЦПК України, бере до уваги обставини, встановлені рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_4 від 17 лютого 2010 року, тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.
Надані суду копія довідки від 11.01.2005 р. за № 3 (а.с. 7) та копія повторного свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) спростовуються вказаними судовими рішеннями.
Посилання позивача на підстави зміни рішення Жовтневого районого суду м.Кривого Рогу від 22.04.2009 р. рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської облласті, грунтуються лише на припущеннях позивача та не підтверджені ним в судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 158, 263, 265 ЦПК України, суд, -
в задоволенні позову ОСОБА_1 Мацієвича - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.11.2018 р.

Суддя Д.М.Ніколенко