АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/9303/17
Провадження № 22-ц/792/1322/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Дорощук О.М.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/9303/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року у складі судді Палінчака О.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, ПАТ «Укрсоцбанк», з участю третіх осіб ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТД», Другий відділ державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування заявлених вимог позивачка вказувала, що в період з 2000 по 2010 роки вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який був розірваний на підставі рішення суду. Після розділення спільного майна подружжя, їй за рішенням суду було виділено нежитлове приміщення, що знаходиться по вул. Свободи, 8 «б» в місті Хмельницькому, загальною площею 152,5 кв.м. Проте, їй стало відомо, що 19.11.2014 нотаріус звернув стягнення на належне їй нерухоме майно, при цьому вказав, що стягнення проводиться за період з 9.06.2009 по 19.11.2012 в рахунок заборгованості за додатковим договором про здійснення кредитування № 964/1-ГД1 від 26.02.2008 в загальній сумі 1 461 114 грн. Позивач

___________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Провадження № 22-ц/792/1322/18

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 59

вважала, що виконавчий напис вчинено неправомірно, так як він суперечить нормам чинного законодавства, оскільки нежитлове приміщення було передано ОСОБА_7 в іпотеку Акціонерному комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», як поручителем ОСОБА_9 «ЛТД» по договору про здійснення кредитування від 26 лютого 2008 року, тому в разі наявності заборгованості у ОСОБА_9 «ЛТД» перед банком на 21.02.2011, у кредитора виникло право примусового стягнення боргу з позичальника з 22.02.2011. Крім того, кредитні правовідносини виникли між двома юридичними особами, тому виконавчий напис міг бути вчинений за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше одного року, а звернувшись до нотаріуса 19.11.2014 банк пропустив встановлений законом строк. Також позивач посилалася, що ОСОБА_9 «ЛТД» фактично банкрут і згідно ухвали господарського суду від 30 січня 2013 року встановлено, що вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_9 «ЛТД», які виникли з генерального договору здійснення кредитування № 964/1-ГД і додаткового договору у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 964/1-302 ВКЛ 1від 26.02.2008 є погашеними в силу норм ст. 1 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Тому позивач просила, визнати виконавчий напис від 19.11.2014 вчинений приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 1463 таким, що не підлягає виконанню та скасувати зазначений виконавчий напис.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року позов задоволено частково, визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 19 листопада 2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 1463 таким, що не підлягає до виконання. Вирішено питання щодо стягнення судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

ПАТ «Укрсоцбанк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, вважає рішення неправомірним, оскільки судом неповно зясовано всі обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, посилання позивача на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 30.01.2013 року про відмову в задоволення заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання поточним кредитором з грошовими вимогами до ТОВ «ЛТД» на суму 94 637 грн. 55 коп. є безпідставними, оскільки банк не подавав жодних заяв про визнання його забезпеченим кредитором на основі укладеного іпотечного договору і жодних вимог стосовно предмета іпотеки не заявляв. Апелянт зазначає, що в обґрунтування безспірності вимог нотаріусу було надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством та підтверджують безспірність заборгованості, що виникла за кредитним договором, зокрема це: оригінал договору іпотеки; копія кредитного договору; засвідчена копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання; оригінал документів, що підтверджують надсилання вимог (чеки, описи, вкладення); розрахунок заборгованості. Крім того, відповідно до вимог законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, ПАТ «Укрсоцбанк» просило скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували в шлюбі з 2000 по 2010 рік. За час шлюбу подружжя набуло у власність нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 8 «б», площею 152,5 кв.м., право власності на яке було зареєстровано за ОСОБА_7

26 лютого 2008 року, між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником, якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_9 «ЛТД» було укладено генеральний договір на здійснення кредитування №964/1-ГД 1.

В цей же день, 26 лютого 2008 року, між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником, якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_9 «ЛТД» було укладено додатковий договір у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 064/1-302 ВКЛ 1 до генерального договору на здійснення кредитування №964/1-ГД 1 від 26 лютого 2008 року, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредитні грошові кошти в загальній сумі 1 200 000 грн. окремими траншами згідно графіку зниження максимального ліміту заборгованості, а позичальник зобовязаний повернути кредит не пізніше 21 лютого 2011 року на умовах, визначених цим договором зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

В той же день, між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником, якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_7, як майновим поручителем, було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_9 «ЛТД» за генеральним договором на здійснення кредитування №964/1-ГД 1 від 26 лютого 2008 року та всіх додаткових угод до нього ОСОБА_7 передав банку в іпотеку нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 8 «б», площею 152,5 кв.м.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредитні кошти передбачені кредитним договором.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2012 року, яке набрало чинності 25 січня 2013 року, по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, треті особа без самостійних вимог на стороні відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» про поділ майна подружжя, виділено ОСОБА_4 нерухоме майно у м. Хмельницькому: житловий будинок № 61 по вул. Парковій загальною площею 61 кв.м., квартиру АДРЕСА_1 площею 61,6 кв.м. та нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 8 «б», площею 152,5 кв.м.

В звязку з цим, до ОСОБА_4 в силу вимог Закону України «Про іпотеку» як нового власника іпотечного майна перейшли всі права та обовязки за договором іпотеки від 26 лютого 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником, якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_7 та позивач стала іпотекодавцем даного нерухомого майна

В грудні 2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Господарського суду Хмельницької області з заявою про визнання його поточним кредитором з грошовими вимогами до ОСОБА_9 «ЛТД» в сумі 94637, 55 грн., в тому числі нараховані відсотки за кредитом за період з 26.07.2012 по 19.11.2012 року та пені внаслідок невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором і порушення судом справи про банкрутство ОСОБА_9 «ЛТД».

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 30 січня 2013 року в задоволенні даної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» було відмовлено, оскільки вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», що виникли з генерального договору на здійснення кредитування №964/1-ГД 1 від 26 лютого 2008 року та додаткового договору до неї у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 064/1-302 ВКЛ 1 є погашеними в силу вимог ст. 1, ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому у банку відсутні правові підстави для нарахування відсотків за кредитом за період з 26.07.2012 по 19.11. 2012 року.

19 листопада 2014 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 1463 про звернення стягнення на нерухоме майно - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 8 «б», площею 152,5 кв.м., яке є предметом іпотеки в забезпечення зобовязань позичальника за генеральним договоруомна здійснення кредитування №964/1-ГД 1 від 26 лютого 2008 року та додаткового договору до нього у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 064/1-302 ВКЛ 1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації даного нерухомого майна мають бути задоволені вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» по поверненню заборгованості за генеральним договором на здійснення кредитування №964/1-ГД 1 від 26 лютого 2008 року та додатковим договором до нього у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 064/1-302 ВКЛ 1 за період з 9.06.2009 року по 19.11.2012 року в сумі 1 461 114,6 грн.

Цей виконавчий напис був здійснений приватним нотаріусом ОСОБА_5 на підставі таких документів: заяви ПАТ «Укрсоцбанк»; розрахунку заборгованості за період з 9.06.2009 року по 19.11.2012 року, довідки про суми погашення кредиту, виписки з особового рахунку.

Дані обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

В силу ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема таке стягнення здійснюється за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (зареєстровано в міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595; далі Порядок) слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку.

За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником предявлених до нього вимог і визнання їх.

Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобовязання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15).

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобовязань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

В матеріалах справи наявний лист-вимога банку до ОСОБА_4 про усунення порушень по кредитному договору перед зверненням банка до нотаріуса.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які письмові дані, що дана письмова вимога про усунення порушень по кредитному договору перед зверненням банка до нотаріуса про вчинення виконавчого напису направлялась іпотекодавцю та була ним отримана.

Так, в справі відсутнє письмове повідомлення з відміткою іпотекодавця про отримання вимоги або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу чи адресу ОСОБА_4, що передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (зареєстровано в міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595) як підтвердження надіслання відповідного повідомлення іпотекодавцю

Отже, у справі відсутні докази про отримання ОСОБА_4 вимоги кредитора, що позбавило її можливості задовольнити або оскаржити цю вимогу.

Також, слід звернути увагу, що нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості за період з 9 червня 2009 року по 19 листопада 2012 року, хоча як видно з додаткового договору у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 064/1-302 ВКЛ 1 до генерального договору на здійснення кредитування №964/1-ГД 1 від 26 лютого 2008 року позичальник був зобовязаний повернути кредит не пізніше 21 лютого 2011 року і саме з цього дня у банку виникло право вимоги, а з заявою до нотаріуса банк звернувся в листопада 2014 року, тобто з дня виникнення права вимоги до здійснення виконавчого напису нотаріуса минуло більше трьох років, а тому нотаріус, вчинивши виконавчий напис в листопада 2014 року порушив вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 30 січня 2013 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання його поточним кредитором з грошовими вимогами до ОСОБА_9 «ЛТД» в сумі 94637, 55 грн., в тому числі нараховані відсотки за кредитом за період з 26.07.2012 по 19.11.2012 року та пені, оскільки вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», що виникли з генерального договору на здійснення кредитування №964/1-ГД 1 від 26 лютого 2008 року та додаткового договору до неї у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 064/1-302 ВКЛ 1 є погашеними в силу вимог ст. 1, ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому у банку відсутні правові підстави для нарахування відсотків за кредитом за період з 26.07.2012 по 19.11. 2012 року.

Звертаючись з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису банк надав розрахунок заборгованості за період з 9.06.2009 року по 19.11.2012 року, в тому числі і по заборгованості за період з 26.07.2012 по 19.11. 2012 року, за якою ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 30 січня 2013 року встановлено, що заборгованість по відсоткам за даний період є погашеною і у банка відсутні правові підстави для нарахування відсотків за кредитом за цей період.

Вказана обставина свідчить про існування спору щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором ще до звернення банку до нотаріуса з заявою про видачу виконавчого напису.

Отже, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що наявні у нотаріуса документи на час вчинення ним виконавчого напису не свідчать про безспірність заборгованості ОСОБА_9 «ЛТД» за кредитним договором, нотаріус вчинив виконавчий напис з період більше трьох років з моменту виникнення у банка права вимоги до боржника, іпотекодавець не отримав письмової вимоги банку, а тому цей виконавчий напис не відповідає вимогам закону та не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги, що заборгованість боржника є безспірною, неотримання чи несвоєчасне отримання боржником повідомлення про порушення зобовязання не може слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилання позивача на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 30.01.2013 року про відмову в задоволення заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання поточним кредитором з грошовими вимогами до ТОВ «ЛТД» на суму 94 637 грн. 55 коп. є безпідставними, оскільки банк не подавав жодних заяв про визнання його забезпеченим кредитором на основі укладеного іпотечного договору і жодних вимог стосовно предмета іпотеки не заявляв, слід відхилити.

Вказані твердження апелянта суперечать, встановленими судом обставинам справи, нормам чинного законодавства та нормативно-правовими документами і правовим висновкам Верховного Суду.

Як встановлено судом, заборгованість по кредитному договору не є безспірною, іпотекодавець ОСОБА_4 перед зверненням банку до нотаріуса не отримувала письмової вимоги банку, крім того з дня виникнення права вимоги банку до здійснення виконавчого напису нотаріуса минуло більше трьох років.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2018 року.

Судді А.М. Костенко

ОСОБА_2

ОСОБА_3