Справа № 182/7196/18
Провадження № 2/0182/3365/2018
16.11.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О. В.
секретаря Нагаєвої Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивач 24 вересня 2018 року звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку на користь позивачки.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року внесенні зміни до Сімейного кодексу України, які встановлюють розмір аліментів на рівні не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що після ухвалення рішення змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою про відкриття провадження від 16.10.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 18) .

Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки з повідомленням (викликом) на 16 листопада 2018 року о 12-00 год. (а.с. 17). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матерілами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в Постанові від 05.02.2014 року по справі № 143-цс-13.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, погіршився матеріальний стан одержувача аліментів, оскільки, як встановлено судом, позивач по справі, відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року отримує аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2016 року та до повноліття дітей (а.с.5), в той час, як діючим законодавством передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що погіршує матеріальне становища як позивача, так і малолітніх дітей сторін по справі.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, враховуючи, що в законодавство внесено зміни, а саме змінився мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

При цьому виконавчий лист по справі № 182/4408/16ц, провадження № 2/0182/3343/2016, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 Федерація аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь в особі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2016 року та до повноліття дітей, виданий на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року , відповідно до ст. 432 ЦПК України визнається таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 180 - 183 СК України, ст. ст. 12,13,18,76,81,263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2) про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 Федерація (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2), аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дітей

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 Федерація аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на їх користь в особі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2016 року та до повноліття дітей, виданий на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року по цивільній справі № 182/4408/16ц, провадження № 2/0182/3343/2016 - визнається таким, що не підлягає виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5