Справа № 405/997/18
Провадження №2/405/178/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/997/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що вона (позивач) та її онука ОСОБА_4 є наймачами квартири АДРЕСА_3, в якій (квартирі) вони проживають та зареєстровані, та яка у 1988 році була виділена відповідачу ОСОБА_2 та членам його сім'ї: ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а також рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів від 11.05.1986 року № 219 їх сім'ї було видано ордер № 448 від 12.05.1986 року на вселення в дану квартиру за адресою: АДРЕСА_3, при цьому, ордер на житлове приміщення був виписаний на ім'я відповідача ОСОБА_2, як основного квартиронаймача, та після отримання вказаного ордеру їх сім'я у складі: відповідача ОСОБА_2, неї (позивача) та їхнього сина ОСОБА_5 вселилася у виділену квартиру, при цьому, дана квартира АДРЕСА_3 до теперішнього часу не приватизована.

Окрім того, позивач вказала, що приблизно до грудня, 1994 року, відповідач ОСОБА_2 проживав разом з нею (позивачем) та їх сином ОСОБА_5 у вказаній вище квартирі, однак у зв'язку з погіршенням їх з відповідачем ОСОБА_2 взаємовідносин, - останній наприкінці грудня, 1994 року фактично залишив її (позивача) з сином та забравши всі речі, - виїхав з даної квартири та, як їй (позивачу) відомо, проживав у своїх батьків, однак згодом неофіційно створив нову сім'ї та мешкає на території міста Кропивницького, при цьому, точне місце проживання чи місце роботи відповідача їй (позивачу) не відомо, тобто, фактично з січня, 1995 року відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 не проживав та не з'являвся, в свою чергу, вона (позивач) разом з сином ОСОБА_5 залишилася проживати у вищевказаній квартирі, однак ІНФОРМАЦІЯ_5 її (позивача) син помер, та після його смерті вона (позивач) з квітня, 2015 року зареєструвала в даній квартирі онуку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є дочкою померлого ОСОБА_5.

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що фактично з січня, 1995 року відповідач ОСОБА_2 без поважних причин за адресою: АДРЕСА_1, не проживає та не з'являється, матеріальної допомоги на утримання квартири не надає, в т.ч. не сплачує комунальні послуги, більш того, реєстрація відповідача за вищевказаною адресою позбавляє її (позивача) права на приватизацію даного житла, та з посиланням на ст. ст. 71, 72, 107, 163 ЖК України позивач просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подала заяву за вх. № 16862 від 04.07.2018 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи судом повідомлявся в порядку ч. 7 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов відповідач не подавав.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву від 06.06.2018 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримала. Також зазначила, що вона особисто постійно проживає та зареєстрована у даній квартирі з квітня, 2015 року. В зазначеній квартирі за вказаною адресою постійно проживає з позивачем ОСОБА_1, в той час як відповідач ОСОБА_2 жодного разу в квартирі не з'являвся та не проживає, в квартирі відсутні також його (відповідача) особисті речі.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 жовтня 1966 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який було зареєстровано у міськбюро РАЦС м. Кіровограда, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 1580 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 травня 1986 року виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів м. Кіровограда на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів від 11 травня 1986 року № 219, ОСОБА_2 видано ордер на житлове приміщення № 448, яким (ордером) ОСОБА_2 із сім'єю з 3-ох осіб надано право на зайняття житлового приміщення площею 35,8 кв.м., яке складається з 2-ох кімнат за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, відповідно до вказаного ордеру до складу сім'ї входять: дружина - ОСОБА_6, син - ОСОБА_5

Відповідно до довідки ОСББ «Будинок на Архангельській» № 28 від 10.02.2018 року, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який за вказаною адресою зареєстрований, однак не проживає з 1995 року по теперішній час.

Крім того, згідно з інформацією УДМС України в Кіровоградській області від 17 квітня 2018 року місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 04.06.1986 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1

Окрім того, відповідно до акту від 10.02.2018 року, складеного мешканцями квартир АДРЕСА_4 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, підписи яких засвідчені головою ОСББ «Будинок на Архангельській» Ходак Н.С., в період з 1986 року по 1995 рік за адресою: АДРЕСА_1 проживала сім'я у складі ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_5. ОСОБА_2 з 1995 року за вказаною адресою не проживає, квартирою не користується, не з'являється, його особистих речей у квартирі немає, участі (матеріальної чи фізичної) в утриманні квартири, поточних та капітальних ремонтах не приймає.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 про що складено відповідний актовий запис № 750, та міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Пленум Верховного суду України в п.11 Постанови №2 від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, що відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Окрім того, положеннями п. 10 Постанови визначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому, вказаною постановою передбачено також, що наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Поряд з цим, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки під час судового розгляду із наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який набув права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 на підставі ордера на житлове приміщення № 448, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів м. Кіровограда 12 травня 1986 року, не проживає в зазначеній вище квартирі з 1995 року, не використовує житло за цільовим призначенням для проживання, матеріальних витрат на утримання квартири, в тому числі на оплату комунальних послуг не несе, крім того, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1, змінив місце проживання, обравши інше постійне місце проживання та припинивши фактичні шлюбні відносини з позивачем з 1995 року, а так само судом не встановлено, що відповідач претендував на користування зазначеною квартирою, або ж намагався вселитися в квартиру, або ж відсутній в квартирі за вказаною вище адресою з поважних причин, приймаючи також до уваги, що іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж той, який визначений Законом, встановлено не було, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування відповідним житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Крім того, згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тобто, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 704,80 грн., залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в розмірі 704,80 грн., залишити по фактично понесеним позивачем ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області, через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова