Провадження №2/369/3668/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Коміс", третя особа: Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Машинобудівників 17-А", Товариство з обмеженою відповідальністю "Вишнівськмісьбуд" про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до районного суду з позовом до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Коміс, Товариства з обмеженою відповідальністю Вишнівськміськбуд, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: індексний номер: 28943165 від 25.03.2016 16:25:57.

Також позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно: гараж № 44 загальною площею 19.7 кв.м за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Машинобудівників, будинок 17-а, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 24, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28943165 від 25.03.2016 16:25:57.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Подана заява відповідає вимогам щодо забезпечення доказів, які містяться у Главі 10 ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: індексний номер: 28943165 від 25.03.2016 16:25:57 щодо нерухомого майна: гараж № 44 загальною площею 19.7 кв.м за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Машинобудівників, будинок 17-а.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) обєкту нерухомого майна гаражу № 44 загальною площею 19.7 кв.м за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Машинобудівників, будинок 17-а, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 24індексний номер: 28943165 від 25.03.2016 16:25:57, прийняте без документів, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності.

Оскільки нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., м. Вишневе, вулиця Машинобудівників, будинок 17-а, обєкт нерухомого майна гараж № 44, є предметом спору між сторонами, вказане свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини..

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і за реєстрова на відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі щодо визнання права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя та заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно, є взаємопов'язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач зможе здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, оскільки позивач посилається саме на порушення його права власності на спірне приміщення.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв'язку між заходом забезпечення позову (накладення арешту на спірне нерухоме майно) та предметом позовних вимог про скасування рішення реєстратора щодо прав на нерухоме майно, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе накласти арешт на гараж № 44 загальною площею 19.7 кв.м за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Машинобудівників, будинок 17-а.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №136334445 від 03 вересня 2018 року за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Коміс зареєстровано право власності на обєкт нерухомого майна гаражу № 44 загальною площею 19.7 кв.м за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Машинобудівників, будинок 17-а.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами є вирішення питання про право власності саме на те нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт, унеможлививши тим самим його відчуження до вирішення справи.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов'язкового застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, в межах заявлених позовних вимог, оскільки не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на обєкт нерухомого майна: гараж № 44 загальною площею 19.7 кв.м за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Машинобудівників, будинок 17-а, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 24, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28943165 від 25.03.2016 16:25:57.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 03151, м.Київ, вул. Донецька, буд.37/19, кв.83, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Інформація про боржника: товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Коміс», адреса: 08135 Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Антонова, буд. 6а, .

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред'явлення до виконання ухвали - один рік.

Копію даної ухвали направити заявнику для предявлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя