"25" вересня 2018 р.
Справа № 642/344/18
Провадження № 2/642/627/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі :
головуючого судді Ольховського Є.Б.
за участю секретаря Алімурадової Т.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як представника органу опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє від імені органу опіки та піклування, звернувся до суду з даною позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та стягнення з них аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свій позов мотивували тим, що малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23.05.2016 року знаходиться на обліку Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі за текстом Служба по Холодногірському району), як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах (батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків). Батьки, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з дитиною проживали за адресою:
АДРЕСА_1. Вдома батьками не створені належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини, в квартирі безлад, старі зламані меблі, відсутня чиста постільна білизна та чистий дитячий одяг, відсутнє харчування для малолітньої дитини згідно її віку.
Батьки дитини перебувають у шлюбі, тривалий час не працюють, зловживають алкогольними напоями, батько в стані алкогольного спяніння поводиться агресивно, вчиняє сварки та бійки з дружиною у присутності малолітнього сина. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 25.05.2016 по 30.05.2016 року перебували на стаціонарному лікуванні у відділенні № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня». У 2017 році та у січні 2018 року батьки категорично відмовилися від повторного курсу лікування від алкогольної залежності, на якому наполягала Служба. ОСОБА_4 ОСОБА_1 з 01.09.2017 року відвідує молодшу групу дошкільного навчального закладу № 320 Харківської міської ради. У характеристиці, наданої адміністрацією ДНЗ № 320 від 04.01.2018 року, зазначено, що дуже часто мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2, приходила з ознаками вживання алкогольних напоїв, батько - ОСОБА_3, приходив забирати сина у нетверезому стані. Адміністрацією дитячого закладу з батьками проводились бесіди щодо порядку прийому та забирання дітей з дитячого садку. Не зважаючи на зауваження ОСОБА_3 поводився агресивно та лаявся з вихователями. Завідувач дитячого закладу викликала представників охоронної служби, з метою залучення батька до порядку поведінки у дошкільному закладі. В інформації також відмічено, що з боку батьків не відчувається турбота про всебічний розвиток дитини, не створюються вдома належні умови для її виховання, батьки не виконують належним чином свої обовязки та порушують права дитини. Сергій не завжди має охайний вигляд, часто хворіє на застудні захворювання, його було дуже тяжко навчити користуватися за потребою туалетом, дитина відстає у нервово-психічному розвитку від своїх однолітків. До Служби по Холодногірському району надійшла інформація КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19» від 17.01.2018 року про неадекватну поведінку батька, ОСОБА_3, який прийшов на прийом з дитиною до лікаря - дільничного педіатра. Під час візиту батько вживав спиртові настоянки, лаявся нецензурними словами, не міг пояснити, яка медична довідка йому потрібна, знущався з дитини: підвішував дитину на шарфі, штовхав, намагався стати на дитину ногами. На зауваження медичного персоналу
ОСОБА_3 не реагував, адміністрація лікарні викликала представників поліції, але батько витягнув дитину з криками з поліклінічного відділення ще до приїзду поліції. Заходами Служби по Холодногірському району та поліції в цей же день малолітнього ОСОБА_1 було направлено у супроводі бабусі, яка мешкає з родиною, на обстеження до стаціонарного відділення Харківської міської дитячої клінічної лікарні № 19. Протягом 2016-2017 років Службою направлялись клопотання щодо притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за ухилення від батьківських обовязків стосовно дитини. За інформацією Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Холодногірського району м. Харкова (далі ЦСССДМ) від 18.01.208 року, на обліку якого протягом 2016 - 2018 років перебуває родина ОСОБА_2, яка опинилася в складних життєвих обставинах, подружжя ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, не приділяє достатньої уваги утриманню і вихованню дитини, її медичному спостереженню. Батьки не виконують рекомендації фахівців Центру та продовжують вести асоціальний спосіб життя. Враховуючи вищезазначене ЦСССДМ вважає, що соціальними методами вирішити ситуацію у яку потрапив малолітній ОСОБА_1, неможливо.
Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 14.02.2018 року провадження в справі відкрито.
19.03.2018 року судом отримано відзив на позовну заяву з якого вбачається що відповідачі з позовними вимогами не згодні з тих підстав що позовні вимоги не відповідають положенням статей ЦПК України, він поданий неналежним позивачем оскільки Департамент служб у справах дітей не виконує функцію органу опіки та піклування, в позові не міститься необхідного переліку доказів.
30.03.18 року судом отримано відповідь на відзив з якого вбачається що позивач наполягає на правомірності свого звернення до суду. Також зазначили що існує реальна загроза життю малолітньої дитини а отже позов подано правомірно.
Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 03.04.18 року забезпечено позов шляхом забов*язання органу опіки та піклування тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_1 до дитячого закладу та заборони відповідачам вчиняти будь-які дії з приводу можливого повернення дитини до себе у звязку з реальною загрозою життю дитини.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20.06.18 року ухвалу Ленінського р/с м. Харкова від 03.04.18 року в частині заборони відповідачам вчиняти будь-які дії з приводу можливого повернення дитини до себе було скасовано. В іншій частині ухвала залишена без змін.
В судове засідання на 25.09.18 року представник позивача не зявилась. Подала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі. На задоволенні позову наполягала.
Відповідачі в судове засідання на 25.09.2018 року не зявились. Про час розгляду справи повідомлялись належним чином про що свідчить розписка в явочному листі.
Враховуючи що в справі достатньо доказів, враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи що відповідачі свої пояснення по суті позову подали в минулих судових засіданнях а також скористались правом на подачі відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності вказаних осіб.
Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків суд встановив що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступним:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином відповідачів по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2
17.01.2018 року Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19 повідомила службу у справах дітей щодо факту фізичного знущання, в цю дату, з боку ОСОБА_3 з дитини ОСОБА_1 під час відвідин лікарні ( с.с.7).
17.01.2018 року представником Центру соціальних служб Холодногірського району м. Харкова було зафіксовано під час відвідування місця мешкання дитини, що батько ОСОБА_3 знаходиться в стані алкогольного спяніння а мати протягом двох днів за місцем мешкання дитини відсутня (с.с. 8).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка представник лікарні ОСОБА_5 підтвердила факт фізичного знущання з боку батька з малолітньої дитини.
Допитаний на клопотання представника відповідачів, в якості свідка ОСОБА_3 пояснив що він дійсно 17.01.2018 року відвідував лікарню разом з сином однак ніякого насилля до дитини не виявляв і співробітники лікарні його оговорюють.
Пункт 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
В судовому засіданні а також матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання обовязків по вихованню малолітнього ОСОБА_1, передбачених ст.150 СК України, зокрема: обовязку піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2) та обовязку забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3).
З характеристики Комунального закладу № 320 від 04.01.2018 року встановлено що мати дитини ОСОБА_2 часто приходила з перегаром забирати дитину з дитячого садка, а батько у нетверезому стані. Не дивлячись на зауваження - батько ОСОБА_3 поводився агресивно та ображав працівників групи. Був випадок коли приходилось викликати службу охорони з метою залучення ОСОБА_3 до порядку (с.с. 6).
Актами обстеження умов проживання від 12.01.2018 року, від 17.01.2018 року встановлено що умови для проживання дитини створені недостатні (с.с.9,10).
В 2017 році відповідачку ОСОБА_2 письмово попереджено про наслідки ухилення від батьківських обовязків (с.с. 106). З її письмових пояснень вбачається що вона в 2017 році вже зверталась з проханням повернути їй дитину з 19 лікарні та обіцяла більш не вживати спиртних напоїв (с.с. 110). З такими заявами звертався відповідач ОСОБА_3 в 2016 році (с.с.114).
Доводи відповідачів щодо неналежного позивача в справі спростовуються Положенням про Департамент служб у справах дітей ХМР в редакції рішення 16 сесії ХМР 7 скликання від 08.11.2017 року № 799/17 згідно до якого на Департамент покладено функцію органу опіки та піклування ( с.с. 33-34).
Посилання на недостатність доказів щодо протиправної поведінки відповідачів щодо дитини спростовуються копіями постанов суду від 28.02.2018 року (с.с.38), 03.08.2016 року (с.с.41), актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 17.01.2018 року (с.с. 45-48), фотоматеріалами до акту обстеження (с.с. 59-62), довідками-характеристиками правоохоронних органів ( с.с. 35-36).
Суд зазначає що ні відзив на позовну заяву ні пояснення відповідачів в судовому засіданні не стосуються суті позову в частині можливого його спростування. Жодних доказів на підтвердження хибності наданих позивачем матеріалів відповідачі не надали. Суд критично ставиться до пояснень відповідача ОСОБА_3, які він дав під час його допиту в якості свідка, оскільки ОСОБА_3 є зацікавленою особою та не може бути неупередженим. В якості доказу, що спростовує позов, надано копію заповіту бабусі дитини ОСОБА_6 на онука ОСОБА_1 на частину квартири, однак цей доказ підтверджує тільки добре ставлення з боку бабусі і жодним чином не має відношення до відповідачів по справі (с.с.73). Також не є належним доказом копії памяток про введення відповідачам протиалкогольного препарату (с.с. 75), оскільки раніше відповідачі вже «кодувались» без якихось позитивних наслідків (с.с.11).
Небажання відповідачів змінити своє ставлення до дитини підтверджується відповіддю правоохоронних органів на запит служби в справах дітей щодо перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння 19.06.2018 року під час отримання тілесних ушкоджень в трамваї (с.с.122).
Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 183 СК України передбачено, що доля заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини , що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Судом достовірно встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачі працездатні, мають тимчасові заробітки, аліменти нікому не виплачують.
Представник позивача просить суд стягнути з відповідачів аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову тобто з 02.01.2018 року.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 і стягнення аліментів на його утримання, та задовольняє їх.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.3 ЦК України, ст.ст.150, 164-166, 184 СК України,
ВИРІШИВ :
Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як представника органу опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.п.н. НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, шляхом виплати аліментів на особовий рахунок дитини у відділеннях Ощадбанку України, або з перерахуванням коштів на користь опікуна, прийомної сімї, державного закладу, до яких буде влаштовано дитину.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, і.п.н. невідомий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, шляхом виплати аліментів на особовий рахунок дитини у відділеннях Ощадбанку України, або з перерахуванням коштів на користь опікуна, прийомної сімї, державного закладу, до яких буде влаштовано дитину.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.
Суддя Є.Б. Ольховський