УХВАЛА

10 вересня 2018 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі судді Федоріщева С.С. від розгляду цивільної справи за позовом Фонду державного майна України до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю КП «Комфорт», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська С.С. Федоріщева перебуває цивільна справа № 201/4946/17 за позовом Фонду державного майна України до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю КП «Комфорт», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового приміщення.

06 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відвід судді. Вказану заяву передано судді 07 вересня 2018 року, про що свідчить акт від 07 вересня 2018 року.

05 квітня 2017 року Фонд державного майна України звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідачів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 05 квітня 2017 року справу передано до провадження судді Ткаченко Н.В. (т. 1 а.с. 1).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 24 квітня 2018 року головуючим у справі заявлений самовідвід (т. 1 а.с. 44).

24 квітня 2017 року цивільну справу згідно протоколу автоматизованого розподілу між суддями передано в провадження судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюка О.А. (т. 1 а.с. 46).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюка О.А. від 26 квітня 2017 року справу прийнято до свого провадження (т. 1 а.с. 45).

Ухвалою судді Антонюка О.А. від 20 червня 2018 року головуючим заявлений самовідвід і справа передана до канцелярії суду для визначення судді (т. 2 а.с. 125 126).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2018 року справа передана до провадження судді Федоріщева С.С.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що розподіл справи № 201/4946/17 вчинений з порушенням порядку визначення судді. Зазначає, що під час автоматизованого розподілу справи №201/4946/17 20 червня 2018 року приймав участь один суддя Федоріщев С.С. Наголосила на тому, що в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська цивільне судочинство здійснюють лише три судді, двоє з яких заявили самовідвід, тому в цьому суді неможливо розподілити справу з дотриманням принципу випадковості, передбаченого ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Просила відвести суддю Федоріщева С.С. від участі у цивільній справі № 201/4946/17 за позовом Фонду державного майна України.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України та ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд заяви про відвід здійснюється без повідомлення сторін в письмовому провадженні.

Суд, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі судді Федоріщеву С.С., приходить до наступного.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу.

Статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Як вбачається з матеріалів даної справи, а саме відповідно до звіту про автоматизований розподіл справ між суддями, кількість суддів, між якими розподіляється вказана справа дорівнює 1. Проте, судом не вбачається підстав для задоволення заяви та визнання її обґрунтованою.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід за наступних підстав.

Статтею 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В той же час, відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що вказана справа перебувала в провадженні суддей Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, які наразі здійснюють цивільне судочинство, а суддями Ткаченко Н.В. і ОСОБА_4 заявлені самовідводи, після задоволення яких справу протоколом повторного автоматизованого розподілу передано до провадження судді Федоріщева С.С.

Вважаю за необхідне і за доцільне з метою усунення будь-яких сумнівів у моїй неупередженості в очах суспільства та з інших підстав, заявити самовідвід по справі щоб виключити будь-які сумніви щодо безсторонності судді при розгляді справи.

Частиною першою статті 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Разом з тим, аби уникнути будь-яких сумнівів в обєктивності судді Федоріщева С.С. під час розгляду справи за позовом Фонду державного майна України, суд вважає, що доцільним буде самовідвід, виходячи з положень ст. 3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений, а також враховуючи положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, який передбачає, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

На підставі викладеного, керуючись 33, 36, 39, 41 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У цивільній справі позовом Фонду державного майна України до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю КП «Комфорт», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового приміщення заявити самовідвід.

Цивільну справу № 201/4946/17 (провадження № 2/201/355/2018) передати до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України для розгляду справи.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Федоріщев