Справа № 463/202/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/1239/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю - представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2018 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа, -

в с т а н о в и л а:

заявник ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по справі №2/463/814/2013 за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву мотивує тим, що на запит банку державним виконавцем було надано відповідь, що 26.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а виконавчий документ скерований на адресу банку. Зазначає, що докази направлення відсутні, вказану постанову банк не отримував. Таким чином, термін предявлення до виконання виконавчого документа пропущено не з вини АТ «Родовідбанк». А тому, просить поновити строк предявлення виконавчого документу та видати дублікат виконавчого листа.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14 лютого 2018 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено за безпідставністю.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2018 року оскаржено Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк».

В апеляційній скарзі представник зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду заяви АТ «Родовід Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого листа надав необєктивну оцінку поданим заявником доказам.

Звертає увагу, що заявником було надано належним чином завірену копію запиту №13-11-б.б./5017 від 24.07.2017р. АТ «Родовід Банк» до Личаківського ВДВС м.Львова. Також було надано належним чином засвідчену копію відповіді Личаківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області №1613 від 16.08.2017 р. на даний запит. Крім того, надано до відома суду копії заяв від 14.03.2014 р. та 24.11.2015 р. АТ «Родовід Банк» до Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області про вчиненні виконавчі дії. Вважає, що всі ці документи підтверджують факт того, що АТ «Родовід Банк» постійно направляв запити про стан виконавчого провадження і саме в процесі направлення даних запитів стало відомо про те, що виконавчий документ було втрачено.

Окрім того, вказує, що в листі Личаківського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області №1613 від 16.08.2017 р. на запит заявника щодо надання інформації про хід виконавчих дій на адресу АТ «Родовід банк» зазначено, що 26.11.2013 року державним виконавцем, у відповідності до вимог п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, яка разом з виконавчим документом скерована на адресу Банку, але доказів такого направлення не додано. Вважає, що заявник поданими документами підтвердив факт втрати виконавчого листа та поважність пропуску повторного його предявлення до виконання.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2018 року та прийняти постанову, якою задовольнити заяву АТ «Родовід Банк» про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа від 24.05.2013 р. у справі за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виданого Личаківським районним судом м. Львова 24.05.2013 року та про видачу дубліката виконавчого листа у даній справі, виданого Личаківським районним судом м. Львова від 24.05.2013 року.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Справа розглядається Апеляційним судом Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.Таким чином, дана справа розглядається за правилами ЦПК України в редакції Закону №2147-У111 від 03.10.2017 року, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Відмовляючи в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання суд першої інстанції виходив з недоведеності втрати виконавчого листа та поважності причин попуску строку для пред»явлення його до виконання.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід»ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Ноrnsbу V. Gгеесе) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ...право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Встановлено, що на виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08.04.2013 року, яким задоволено позов АТ «Родовідбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 34 127, 70 грн. та судових витрат в розмірі 1 011, 30 грн., судом 27.05.2013 року було видано виконавчий лист 24.05.2013 року, що стверджується копією розписки, такий заявник отримав 27.05.2013 року та предявив до виконання (а.с.54).

Згідно ч. 1 п. 17.4 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Із зазначеної норми закону випливає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких обставин виконавчий лист був втрачений, подавши довідки органів зв'язку або державного виконавця.

Відповідно до положень ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається із заяви, позивач АТ «Родовідбанк» таку мотивує тим, що про втрату виконавчого листа при поверненні виконавчого документа стягувачу позивач довідався лише з відповіді державного виконавця від 16.08.2017 року.

Разом з тим, як вбачається із наданих самим заявником запитів, АТ «Родовідбанк» неодноразово зверталась до виконавчої служби із запитами про хід виконавчих дій, зокрема і з запитом від 14.03.2014 року. З відповіді ж банку слідує, що на цей запит заявнику було скеровано відповідь ще 02.04.2014 року у якій повідомлялось про повернення виконавчого листа стягувачеві ще 31.12.2013 року (а.с.59).

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з врахуванням принципів цивільного судочинства колегія суддів приходить до висновку про недоведеність тверджень заявника про втрату виконавчого листа та про безпідставність доводів представника АТ «Родовідбанк» про те, що термін предявлення до виконання виконавчого документа пропущено не з вини АТ «Родовідбанк», оскільки стягувач мав можливість контролювати хід виконання судового рішення, здійснювати запити до виконавчої служби з метою отримання необхідної інформації про хід виконання судового рішення протягом встановленого законом строку, проте своїм правом скористався неналежно.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними і колегія суддів з ними погоджується.

Суд першої інстанції не знайшов підстав для визнання наведених у заяві причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання поважними, оскільки фактично має місце неналежне виконання заявника свого обовязку щодо своєчасного звернення судового рішення до виконання. Відповідно, порушення регламентованих Конституцією та Законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, принципів судової визначеності та неухильності виконання судового рішення, у даному, конкретному випадку, не має місця, так як заявником пропущено строк предявлення виданого на підставі судового рішення виконавчого документа до виконання в силу власного недбалого ставлення.

З урахуванням наведеного вище, судом першої інстанції правильно зроблено висновок про необґрунтованість вимог заявника та про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, таке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_5