ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/489/18 Номер провадження 22-ц/814/426/18Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю.І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Триголов В.М., Одринська Т.В.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області на ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури в інтересах Держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області , Великобагачанської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпоряджень Великобагачанської районної державної адміністрації, наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, визнання недійсними п'яти договорів оренди земельних ділянок, повернення земельних ділянок.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року перший заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах Держави, просив ухвалити рішення, яким:

визнати незаконними та скасувати розпорядження Великобагачанської районної державної адміністрації №411 від 29 листопада 2011 року і №446 від 06 грудня 2012 року про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту в адміністративних межах Остап'ївської сільської ради та про затвердження проекту землеустрою;

визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагенства у Полтавській області № 2358 -СГ, №2359 - СГ, № 2360 - СГ від 12 серпня 2014 року про укладення з ОСОБА_2 договорів оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства;

визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагенства у Полтавській області про надання дозволів ОСОБА_2 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства №1682-СГ і №1686-СГ від 30 квітня 2015 року;

визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про затвердження ОСОБА_2 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок №3168-СГ і №3169-СГ від 27 квітня 2016 року;

визнати недійсними п'ять договорів оренди земельних ділянок загальною площею 72,0205 га, розташованих на територіях Остап'ївської і Балакліївської сільських рад, укладених між ОСОБА_2 та ГУ Держгеокадастром у Полтавській області і ГУ Держземагенством у Полтавській області;

зобов'язати ОСОБА_2 повернути у власність Держави орендовані земельні ділянки.

заявлені вимоги прокурор обґрунтовував тим, що земельні ділянки передані у користування ОСОБА_2 з порушенням вимог ст.7. ст.12 ЗУ «Про фермерське господарство», ст.116, ст.118, ст.121, ст.123, ст.134 ЗК України.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року закрито провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, позивачу роз'яснено, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Перший заступник прокурора Полтавської області в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу повернути до суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неправильно застосував правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 20 червня 2018 року (справа № 317/2520/15-ц, провадження № 14-157 цс18), так як у справі, що розглядається встановлені інші фактичні обставини, зокрема те, що спірні земельні ділянки передані у користування ОСОБА_2 як фізичній особі.

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу, підтримуючи висновки суду першої інстанції, зосередився на обґрунтуванні своїх заперечень правомірності звернення прокурора з позовом як самостійного позивача.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що цей спір підлягає розгляду з правилами господарського судочинства, суд першої інстанції виходив з того, що спірні земельні ділянки передані в оренду вже існуючому фермерському господарству, отже фактичним учасником спірних правовідносин є фермерське господарство «К-3» (засновник ОСОБА_2.).

Суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 20 червня 2018 року (справа № 317/2520/15-ц, провадження № 14-157 цс18).

У пунктах 47,48 судового рішення суду касаційної інстанції, на які послався суд першої інстанції, зазначено таке:

«За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов'язки орендаря цієї земельної ділянки виконуєфермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Відтак, спори, пов'язані з наданням без проведення земельних торгів в оренду земельної ділянки існуючому фермерському господарству шляхом надання в оренду додаткової земельної ділянки для ведення фермерського господарства його засновнику і подальшого передання цієї ділянки у користування фермерського господарства, мають розглядатися за правилами господарського судочинства.»

Суд першої інстанції, виконуючи приписи ч.4 ст.263 ЦПК України, припустився помилки, а саме не з'ясував, які фактичні обставини встановлені судами у справі, яка переглянута Великою Палатою Верховного Суду.

Так, у пунктах 33 і 34 постанови від 20 червня 2018 року зазначено:

«Перевіряючи дотримання судами норм процесуального права щодо суб'єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що надана ОСОБА_7 згідно з розпорядженнями № 1697 та № 174 в оренду для ведення фермерського господарства земельна ділянка фактично була передана ним у користування його ж ФГ «СВАМ». Вказане суд апеляційної інстанції встановив на підставі повідомлення Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 23 квітня 2015 року (вих. № 835/10/08-08-15) про те, що ФГ «СВАМ» використовує земельну ділянку площею 33,0281 га для ведення фермерського господарства. Тобто, відбулася заміна орендаря земельної ділянки: права й обов'язки орендаря за договором оренди земельної ділянки перейшли до фермерського господарства, а тому сторонами спору є юридичні особи.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що до пункту 1.4 Статуту ФГ «СВАМ» були внесені зміни, згідно з якими це фермерське господарство використовує земельну ділянку площею 33,0281 га поряд із земельною ділянкою площею 5,5312 га, наданою в оренду відповідно до договору оренди від 1 лютого 2010 року, укладеного з ОСОБА_8».

Отже, Велика Палата Верховного Суду виходила з доведеності факту передачі фізичною особою (відповідачем у справі) земельної ділянки у користування фермерському господарству.

Наявні у цій справі докази - локальні нормативні акти індивідуальної дії і договори оренди, які оскаржуються, а також витяги із Державних реєстрів (а.с.13-22, 20-35, 57-58, 60, 62-65, 36-50, 91-104), не підтверджують того, що п'ять земельних ділянок фактично були передані ОСОБА_2 і фактично використовуються ФГ «К-3», чи іншим фермерським господарством.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що цей спір пов'язаний з наданням без проведення земельних торгів в оренду земельних ділянок існуючому фермерському господарству є передчасним.

З огляду на встановлене апеляційний суд вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року скасувати, справу повернути до Великобагачанського районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: В.М. Триголов

Т.В. Одринська

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов