ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Кушнір М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, починають з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку у розмірі ? частини з усіх видів його доходу.

Свій позов мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2015 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, приховує свій дійсний заробіток. Вона самостійного, власними силами, намагається матеріально забезпечити дитину всім необхідним, однак коштів на належне матеріальне забезпечення дитини не вистачає. Оскільки, їй самостійно важко утримувати сина, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 травня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 119, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 НОМЕР_3 від 07 травня 2015 року. (а.с. 3).

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 НОМЕР_4 виданим 22 липня 2015 року (а.с. 4).

Син проживає з позивачкою по АДРЕСА_1, що підтверджено Довідкою від 15 червня 2018 року, виданою начальником Фастівської дистанційної колії регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ «Українська залізниця» (а.с.5).

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За умовами ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, оскільки знаходиться в працездатному віці, тому повинен відшукати можливість заробітку для належного забезпечення сина всім необхідним.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в судовому порядку.

Окрім того, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти також на непрацездатну дружину з якою проживає малолітня дитина, оскільки перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі та має обов'язок забезпечувати сім»ю.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи 19 червня 2018 року та аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу) з дня звернення до суду, а саме з 19 червня 2018 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 19 червня 2018 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 19 червня 2018 року.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 84, 180-183 СК України, ст. ст. 4, 80, 81, 141, 187, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 430ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 19 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, на її утримання у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду, а саме з 19 червня 2018 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_5 виданий Фастівським РВ Управління ДСМ України в Київській області 21 травня 2015 року, адреса проживання: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2

Рішення виготовлено 20.11.2018 року.

Суддя Осаулова Н.А.