Справа №752/7432/18
Провадження № 2/752/4109/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.09.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А,,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Балтян С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження за участю сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до заявлених вимог позивач просить стягнути з ТДВ «СК «Київ Ре» страхове відшкодування в розмірі 32543,17 гривень, пеню в розмірі 1868,77 гривень, 3% річних в розмірі 168, 51 грн, інфляційні втрати в сумі 1318 гривень, судовий збір в розмірі 689, 29 гривень.

З відповідача ОСОБА_3 позивач просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 808 гривень 13 копійок, моральну шкоду в сумі 3000 гривень, судовий збір в розмірі 720, 31 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2017 р. о 20.00 год, відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_4, не врахував дорожню обстановку, при перестроюванні з однієї смуги руху в іншу не переконався, що це буде безпечно, не зайняв відповідне крайнє положення завчасно, не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «ДАЧІА» д.н. НОМЕР_8 та автомобілем «ШКОДА « д.н. НОМЕР_7, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2017р., ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Київ Ре» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АМ/0037734.

Позивач зазначає, що 09.11.2017 р. він звернувся до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи.

Станом на 10.04.2018 р. Страхова компанія не здійснила будь-яких виплат, хоча сума страхового відшкодування була погоджена в розмірі 32543,17 гривень.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з Страхової компанії ТДВ «СК «Київ Ре» страхове відшкодування в розмірі 32543,17 гривень, пеню за невчасне виконання зобов»язань в розмірі 1868,77 гривень, а також просить застосувати положення ст. 625 ЦК України і стягнути 3% річних в розмірі 168, 51 грн та інфляційні втрати в сумі 1318 гривень за період з 07.02.2018 р. по 10.04.2018 р.

На підставі положень ст.ст.1166, 1187 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 808,13 гривень, яка понесена в зв»язку із транспортуванням транспортного засобу з стоянки до СТО, знаходження автомобіля на стоянці СТО та вартість шино монтажу автомобіля, а також моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, яка завдана в зв»язку з пошкодженням майна і полягає в душевних стражданнях, зміні способу життя, позивач є єдиним утриманцем сім»ї і його робота пов»язана з необхідністю використання транспортного засобу, що був пошкоджений.

В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просив суд його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача ОСОБА_3, йому завдана матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню Страховою компанією, якою була застрахована цивільно-правова відповідальністю відповідача. Оскільки, у визначений Законом строк Страховою компанією не була сплачена сума страхового відшкодування в повному обсязі, позивач просить стягнути з Страховика пеню, 3% річних та інфляційні втрати. Всі інші витрати, пов»язані з транспортуванням пошкодження транспортного засобу, шиномонтажем, його зберіганням позивач просить стягнути з ОСОБА_3, оскільки відповідно до Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вона не відшкодовується Страховиком а також просить стягнути з нього моральну шкоду, завдану в зв»язку з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 3000 гривень.

Позивач в ході судового засідання підтвердив, що станом на момент розгляду справи він отримав страхове відшкодування в розмірі 11943,17 гривень.

Представник відповідача - ТДВ «СК «Київ Ре» в ході судового розгляду позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що Страхова компанія визнає позов в частині стягнення суми страхового відшкодування, яка не була виплачена за вирахуванням податку на додану вартість, яка не відшкодовується оскільки перерахування здійснюється на рахунок фізичної особи, та франшизи в розмірі 1000 гривень. Також представник відповідача при визначенні розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат просив врахувати, що позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування з пропуском встановленого Законом строку на 18 днів, а тому прострочення виконання зобов»язань настало з 25.02.2018 р.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, надавши письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити, оскільки матеріальна шкода підлягає відшкодування Страховою компанією, де була застрахована його цивільно-правова відповідальність, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та суперечать правовим нормам.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.09.2017 р. о 20.00 год. в м.Києві на вул..Заболотного, 24 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, автомобіля «ДАЧІА» д.н. НОМЕР_8 та автомобілем «ШКОДА « д.н. НОМЕР_7, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2017р., ОСОБА_3 було визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, наявність вини в діях відповідача ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3, була застрахована в ТДВ «СК «Київ Ре».

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається з умов Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/0037734, укладеного між ТДВ «СК «Київ Ре» та власником транспортного засобу «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_4, розмір франшизи згідно умов зазначеного договору становить 1000 гривень.

Згідно з ст.35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування

Судом встановлено, що позивач звернувся до Страхової компанії 09.11.2017 р., тобто з пропуском строку, встановленого законом на 18днів.

Відповідно до ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у

статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну

пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про

страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми

податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках,

передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального

підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3, дана подія була визнана страховим випадком і визначений розмір страхового відшкодування.

Згідно Страхового акту № 1503107-1 та Розрахунку розміру страхового відшкодування сума, що підлягає відшкодуванню позивачу з боку Страхової компанії, становить 31943,17 гривень і складається з розміру матеріального збитку, визначеного відповідно до Звіту № 3584, складеного СПД ОСОБА_4, без врахування ПДВ в розмірі 32543,17 гривень за вирахуванням франшизи в сумі 1000 гривень, що не підлягає відшкодуванню Страховиком, а також витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 400 гривень.

Як встановлено судом і підтверджується платіжним дорученням № 839 від 29.08.2018 р., № 895 від 31.08.2018 р., № 548 від 03.04.2018 р. Страховою компаніє була відшкодована шкода позивачу в розмірі 11943,17 гривень.

Тобто, не відшкодованою на момент розгляду справи залишилась сума страхового відшкодування в розмірі 20000 гривень.

Однак, при зверненні до суду позивач не заявляв вимоги до ТДВ «СК «Київ Ре» про відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу згідно квитанції № 004698 в сумі 400 гривень, а пред»явив їх до стягнення з відповідача ОСОБА_3

Отже, враховуючи викладене, стягненню з відповідача ТДВ «СК «Київ Ре» підлягає сума страхового відшкодування, в розмірі, що не відшкодована на момент розгляду справи за вирахуванням витрат на евакуацію транспортного засобу, які не заявлялись позивачем, в сумі 19600 гривень.

Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи

інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення

страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з

порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття

рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної

виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого

прострочення.

Оскільки Страхова компанія не виконала у належний строк та в належному розмірі своїх зобов»язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач - ТДВ «СК «Київ Ре» повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування.

Звертаючись до суду позивач просить стягнути пеню за період з 07.02.2018 р. по 10.04.2018 р. (день звернення до суду).

Однак, як встановлено судом, позивач звернувся до Страхової компанії 09.11.2017 р., порушивши встановлені Законом строки звернення з заявою про виплату страхового відшкодування на 18 днів.

З огляду на викладене з відповідача підлягає стягненню пеня за період з 25.02.2018 р. по 10.04.2018 р.

Відповідно до проведеного судом розрахунку сума пені, що підлягає стягненню з відповідача з врахуванням розміру страхового відшкодування, що підлягає стягненню, становить 1330 гривень 23 копійки.

Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов»язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»яаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду.

Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов»язаний здійснити страхове відшкодування.

Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов»язань, на них поширюється дія частини другої ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов»язання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 6-927цс16.

Тобто, з Страхової компанії на підставі положень ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3 % річних від суми невиконаного зобов»язання за період з 25.02.2018 р. по 10.04.2018 р. в розмірі 118,15 гривень та інфляційні збитки - 351,37 гривень.

Враховуючи викладене, вимоги позивача до ТДВ «СК «Київ Ре» підлягають задоволенню частково.

Крім того, звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 808 гривень 13 копійок, яка складається з вартості здійснення евакуації транспортного засобу в розмірі 400 гривень, витрат на шино монтаж та вартості витрат за зберігання транспортного засобу на СТО.

В силу положень ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати, пов»язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди відшкодовуються Страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3, а тому не підлягає відшкодуванню останнім.

Витрати щодо проведення шиномонтажу в зв»язку з пошкодженням шин під час дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати, пов»язані з зберіганням пошкодженого транспортного засобу на СТО підлягають відшкодуванню відповідачем ОСОБА_3, оскільки вони пов»язані з настанням дорожньо-транспортної пригоди і не відшкодовуються Страховиком відповідно до спеціального Закону.

Стягненню з відповідача ОСОБА_3 підлягає матеріальна шкода в розмірі 449,76 гривень.

Вимоги позивача про відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди, на думку суду, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

При зверненні до суду позивач зазначає, що йому завдана моральна шкода як пошкодженням транспортного засобу, який він використовує у своїй професійній діяльності, так і фізичним болем, якого він зазнав внаслідок травмування під час дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, позивач зазнав моральних страждань, що полягали у душевних хвилюваннях, зміні нормального способу життя, оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, мати пенсіонер, а також дружина, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, необхідністю вирішувати питання щодо відновлення транспортного засобу.

Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я.

При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 гривень не є обгрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи.

Однак, суд вважає, що пошкодження автомобіля, який є власністю позивача, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в зв»язку з необхідністю вирішення питання щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля.

Відшкодування моральної шкоди, пов»язаної з отриманням травм під час дорожньо-транспортної пригоди, здійснюється відповідно до Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 2500 гривень.

Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3

На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідаів на користь позивача судові витрати у даній справі, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КИЇВ РЕ» ( , м.Київ, вул.Анрі Барбюса, 13-б) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) страхове відшкодування в розмірі 19600 гривень, пеню в розмірі 1330 гривень 23 копійки, інфляційні втрати 351 гривень 37 копійок, 3% річних в сумі 118 гривень 15 копійок, судовий збір 615 гривень 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, мешкає за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) матеріальну шкоду в розмірі 449 гривень 76 копійок, моральну шкоду в розмірі 2500 гривень, судовий збір 595 гривень 71 копійка.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя