У Х В А Л А

28 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 361/3426/17

провадження № 61-43093ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу адвоката Пучка ВолодимираДмитровича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, СК «Галицьке» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року позивач ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 12 червня 2016 року в м. Києві було завдано шкоду його здоров'ю внаслідок наїзду на нього автомобілем Шевроле Лачетті д.н.з.НОМЕР_1, який належить на праві власності відповідачу, під керуванням водія ОСОБА_5 та у зв'язку з чим позивач поніс матеріальні витрати на лікування від отриманих в ДТП ушкоджень. Також йому була нанесена моральна шкода, що полягала в ушкодженні здоров'я, психічній травмі, несприятливих змінах фізичної і психоемоційної сфер особистості, переживаннях та стражданнях від пошкоджень.

Враховуючи вищезазначене позивач просив стягнути з ОСОБА_4 14 203 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 41 760 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_2. відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,суди виходили з того, що відсутні обставини, які є обов'язковими для покладення на особу відповідальності за завдану шкоду: протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв'язок безпосередньо між діями відповідача і шкодою, завданою позивачу. Таким чином, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за шкоду, заподіяну позивачу в даній ДТП, як за ст.1187 ЦК України, так і за статтею 1166 ЦК України. Так само не встановлено і не доведено, що водій перебував у трудових відносинах з відповідачем, що могло б бути підставою для відповідальності відповідача за статтею 1172 ЦК України.

Крім того, позивачем не було доведено підстав для покладення на відповідачку відповідальності за шкоду, заподіяну позивачу в ДТП, що сталась 12червня 2016р. з участю належного їй на праві власності транспортного засобу. Таким чином, підстав для стягнення з відповідача (як власника транспортного засобу) шкоди, заподіяної позивачу, в межах заявлених позовних вимог, не встановлено.

25 вересня 2018 року адвокат Пучко В.Д. в інтересах ОСОБА_2. В. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року, в якій просив судові рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої та апеляційної інстанції ухвалили судові рішення з порушення норм матеріального та процесуального права та зазначає, що шкода завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Також заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року, посилаючись на те, що касаційна скарга була подана в межах строку на касаційне оскарження.

Проте, ухвалою Верховного Суду від 6 вересня 2018 року касаційну скаргу адвоката Пучка В.Д. в інтересах ОСОБА_2. В. на вищезазначені судові рішення повернуто заявнику, про зміст якої він дізнався та ознайомився на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень - 25 вересня 2018 року. Поштою дану ухвалу адвокат не отримував.

У зв'язку з вищезазначеним адвокат Пучко В.Д. в інтересах ОСОБА_2. В. повторно подав касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року.

Указані обставини є достатніми підставами для поновлення строку.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено що з 1 січня 2018 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження) та які фактично можна поділити на: справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в даній справі є вимога про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Таким чином ця справа є малозначною в силу своїх властивостей.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У цій справі обставин, передбачених частиною першою статті 411, частиною четвертою статті 274 або пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390 пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Поновити адвокату Пучку Володимиру Дмитровичу в інтересах ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Пучка Володимира Дмитровича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, СК «Галицьке» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко