Справа № 588/775/18
№ провадження 2/588/402/18
13.09.2018 рокуТростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретарів судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач у травні 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Тростянець, пров. Зелений, 15, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 2939, виданим державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 12 грудня 2017 року.
На сьогоднішній день за вищевказаною адресою зареєстровані позивач та її онук, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач проживав за місцем реєстрації до 2004 року. Потім виїхав до Російської Федерації на постійне місце проживання, де в 2006 році отримав громадянство РФ і до теперішнього часу проживає за межами України. Останнього разу ОСОБА_6 приїздив до м. Тростянець близько трьох років тому.
Оскільки у позивача виникають складнощі з отриманням субсидії цього року вона звернулася до відповідача з проханням знятися з місця реєстрації. Однак відповідач повідомив, що зніматися з місця реєстрації він не збирається, приїздити до міста Тростянець він не може.
Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: пров. Зелений, 15, місто Тростянець Сумська область.
Ухвалою суду від 25.07.2018 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Позивач у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів.
Судом установлено, що ОСОБА_3 є власником будинку № 15 по пров.Зелений у м.Тростянець Сумської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2017 року (а.с.8,9,10).
Відповідач є онуком позивача і з 11.10.2002 року зареєстрований в будинку №15 по пров.Зеленому у м.Тростянець (а.с.13).
Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду показали, що відповідач ОСОБА_4 є онуком ОСОБА_3, сино мїї доньки, яка проживає у Росії. Відповідач близько чотирьох років не проживає у будинку позивача, він живе у Росії з батьками, де закінчив навчання і зараз працює.
Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.
Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідач є членом сімї позивача, він не проживає у спірному будинку понад один рік, його особисті речі в ньому не зберігаються, витрат на утримання спірного житла відповідач не несе, поважних причин його не проживання в цьому будинку не установлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування будинком по пров.Зеленому, 15 у м.Тростянець Сумської області.
За таких обставин позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з відповідача на користь останньої слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений при зверненні до суду.
Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування будинком, що розташований по пров.Зеленому, 15 у м.Тростянець Сумської області.
Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.09.2018 року.

Суддя М.В. Щербаченко