Провадження № 2-о/263/691/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області і у складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Маріупольське об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту спільного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1, у якій остання просить встановити факт спільного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на момент його смерті, яка настала 08 січня 2018 року. Вимоги заяви обґрунтовує наступним.

08.01.2018 помер її чоловік ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 про що 14.05.2018 року Центральним районним у м.Маріуполі ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області складено відповідний актовий запис №1170 та видане свідоцтво про смерть серії ІІ-НО №030806. Зазначає, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та померлий ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 є членами однієї сімї, завжди проживали разом. Факт того, що вони з 21.08.1957 року в зареєстрованому шлюбі, підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯР №941102, актовий запис №1067 від 21 серпня 1957 року. Після смерті чоловіка звернулась до ПФУ з заявою щодо призначення пенсії у звязку із втратою годувальника, але у прийнятті було відмовлено через відсутність довідки про спільне проживання на момент смерті чоловіка. Таку довідку надати неможливо, адже зареєстровані у м.Донецьку, який зараз є непідконтрольною територією, а внутрішнє переміщення не є підставою внесення інформації до міграційного реєстру. Без підтвердження факту спільного проживання не може оформити пенсію в разі втрати годувальника, а чоловік дійсно був годувальником та вона знаходилась на його утриманні. З початком АТО в Донецькій області, через небезпеку проживання у Київському районі м.Донецька, виїхали та зареєструвалися внутрішньо переміщеними особами у м.Одеса, перебували разом за адресою: АДРЕСА_1, через рік переїхали до м.Маріуполя та зареєструвалися внутрішньо переміщеними особами, де проживали до самої смерті чоловіка.

Заявник у судовому засіданні підтримала вимоги заяви, наполягала на їх задоволенні. У подальшому надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, надано клопотання, де зазначено, що просить суд розглянути справу за відсутності представника управління та прийняти рішення на власний розсуд.

Свідок ОСОБА_3 підтвердила той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали, були подружжям та його дружина перебувала на його утриманні.

Суд, заслухавши заявника, свідка, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 21.08.1957 року (а.с.12).

08.01.2018 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІІ-НО видане Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 14.05.2018(а.с.13).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 05.09.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, де фактичною адресою проживання зазначено:м.Маріуполь, вул. Грецька, 46 (а.с.8)

ОСОБА_2, 15.09.1925 року, на день смерті, був внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 0509.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, де фактичною адресою проживання зазначено: м.Маріуполь,вул. Грецька, буд.46 (а.с.16).

Відповідно до довідок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також, як внутрішньо переміщені особи, перебували разом за адресою: АДРЕСА_1 з 01.09.2015 року.

Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 2 ст. 36 цього Закону передбачено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 36 цього Закону до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Підпунктом 9 п. 2.3 розділу ІІ Порядку передбачено, що також надається документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 розділу ІІ Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 однією сім'єю, перебували у шлюбі, на момент смерті ОСОБА_2 та перебувала на утриманні свого чоловіка. Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві зазначила, що зверталася до Маріупольське об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області з питання оформлення пенсії за втратою годувальника, але їй було відмовлено, оскільки нею не було надано документів на підтвердження факту перебування на утриманні чоловіка. Представник Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області просив розглянути справу на розсуд суду, будь яких заперечень не надано, таким чином суд приходить до висновку щодо необхідності заявнику встановлення зазначеного факту для подальшого оформлення пенсії по втраті годувальника.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 3 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 293, 294, 315, 316, 317, 318, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Маріупольське об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на момент його смерті, яка настала 08 січня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Заінтересована особа: Маріупольське об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області, адреса місцезнаходження: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Зелінського, 27а, .

Суддя Т.І. Скрипниченко