Провадження № 2/470/247/18
Справа № 470/514/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду смт. Березнегувате в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2018 року позивач звернулася до Березнегуватського районного суду з вказаним позовом до відповідачів в якому зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, які є її онуками та протягом останніх дев'яти років в ньому не проживають, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації у м. Бєлгород. Оскільки реєстрація місця проживання відповідачів у будинку порушує права позивача як власника нерухомого майна, вона просила суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком.

В підготовче засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі в підготовче засідання направили письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечували.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 16 лютого 2000 року №4 слідує, що позивачу на праві власності належить житловий будинок розташований в с. Добре Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.6).

Відповідно довідки про склад сім'ї, виданої Новосевастопольською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 13 липня 2018 року № 184/01-28, у вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі, які доводяться ОСОБА_1 онуками (а.с.7).

Однак з акту обстеження місця проживання, складеного та затвердженого сільським головою та депутатом Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області16 липня 2018 року слідує, що відповідачі зареєстровані, але не проживають у будинку більше одного року і на території сільської ради відсутні. Фактично в будинку зареєстровані та проживають позивач та її донька ОСОБА_4 (а.с.8).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб .

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених правових норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім громадянином жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи, що відповідачі без поважних причин не проживають у будинку належному позивачу більше дев'яти років проте зареєстровані в ньому, що створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй нерухомим майном, суд доходить висновку про задоволення позову позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачів обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком розташованим по АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору по 352 грн. 40 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текс рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 11 вересня 1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

відповідачі:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_3, зареєстрований АДРЕСА_1, фактично проживає в АДРЕСА_2;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований АДРЕСА_1, фактично проживає в АДРЕСА_2.

Суддя С. А. Луста