Справа № 322/798/18
У Х В А Л А

06 вересня 2018 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Вишняк Т.В.

з участю стягувача ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій вказує, що постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 від 30 січня 2018 року йому було повернуто виконавчий лист № 322/415/17, виданий 29 листопада 2017 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області, про зобов'язання ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" передати йому у користування сільгосп трактор, марки МТЗ, модель 92.1, за Договором фінансового лізингу № 001373 від 11 листопада 2014 року, у зв'язку з відсутністю у боржника майна, визначеного виконавчим документом, яке він повинен передати стягувачу. 12 квітня 2018 року ним до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ було повторно направлено на примусове виконання вищевказаний виконавчий лист. Разом з виконавчим листом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ним було направлено заяву про звернення державного виконавця, в порядку ч. 3 ст. 33 ЗУ "Про виконавче провадження", до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. 23 червня 2018 року з Печерського районного відділу державної виконавчої м. Київ він отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, від 30 травня 2018 року, в якій зазначено, що згідно листа ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" майно, яке визначене виконавчим документом та підлягає передачі стягувачу, відсутнє. А тому виконавчий документ підлягає поверненню у звязку з відсутністю у боржника майна, визначеного виконавчим документом, яке він повинен передати стягувачеві. З вищезазначеною постановою старшого державного виконавця Кириленко Д.М. він не згоден, вважає її незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню. Старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ОСОБА_4, під час виконання вищезазначеного виконавчого документу, не вжив всіх необхідних заходів для його виконання, а тільки направив боржнику лист з проханням відповісти чи є у нього майно, визначене виконавчим документом, яке він повинен передати стягувачу. Зокрема, частиною 3 ст. 33 ЗУ "Про виконавче провадження", передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ОСОБА_4, при примусовому виконанні, жодного права, передбаченого ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", не використав.

В скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 від 30 травня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 56226296.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 та представник стягувача ОСОБА_2 вимоги підтримали з підстав, викладених у скарзі.

Представник боржника ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" та старший державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подали, у зв'язку з чим суд розглядає справу у їх відсутність.

Вислухавши пояснення стягувача та його представника, а також вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про задоволення скарги.

Судом встановлено, що 29 листопада 2017 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 322/415/17, яким зобов'язано ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" передати ОСОБА_1 у користування сільгосп трактор, марки МТЗ, модель 82.1, за Договором фінансового лізингу № 001373 від 11 листопада 2014 року.

Як вбачається із досліджених судом матеріалів виконавчого провадження постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 від 19 квітня 2018 року було відкрито виконавче провадження № 56226296, в виконання вищевказаного виконавчого листа.

Листом від 22 травня 2018 року ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" повідомило головного державного виконавця про відсутність у нього вказаного у виконавчому листі трактора.

Постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 від 30 травня 2018 року виконавчий лист № 322/415/17 було повернуто ОСОБА_1, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з відсутністю у боржника майна, визначеного виконавчим документом, яке він повинен передати стягувачу.

Вказана постанова є передчасною, а отже незаконною у зв'язку з наступним.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну, безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, та інше.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець жодного із наданих йому повноважень не використав, а саме не вжив заходів для перевірки правдивості викладеної у листі боржника від 22 травня 2018 року інформації про відсутність майна, яке підлягає передачі стягувачу, а також не звернувся до суду, який видав виконавчий лист, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Таким чином виконуючи рішення суду, державний виконавець не в повній мірі використав свої повноваження, передбачені ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" та не вжив вичерпних заходів, щодо розшуку майна, які б носили ефективний характер, не здійснив огляд приміщень з метою виявлення майна, його опису та вилучення; не скористався правом одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідних для проведення виконавчих дій, пояснень, довідок та іншої інформації.

Також в матеріалах виконавчого провадження відсутній акт про відсутність майна, яке підлягає передачі стягувачу.

За таких обставин, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, дії старшого державного виконавця слід визнати неправомірними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 травня 2018 року, скасувати.

Керуючись ст. 450, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті КиєвіОСОБА_7 від 30 травня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 56226296.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Ухвала суду в повному обсязі складена 11 вересня 2018 року.

Суддя А.Б.Шиш