АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/626/18 Номер провадження 22-ц/786/1816/18Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів cудової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі: Радько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії - закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Дану ухвалу суду оскаржив син позивача - ОСОБА_2, який не брав участі у справі, проте вважає, що вказаним судовим рішенням вирішено його права.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалуГадяцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2018 року та ухвалити рішення, яким задовольнити його заяву про зупинення провадження у справі до моменту прийняття ним спадщини за померлим батьком - ОСОБА_3 та вступу у справу як позивача.

На апеляційну скаргу свій відзив надало Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому, спростовуючи доводи апелянта, просило апеляційну скаргу - відхилити, а ухвалу суду - залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 16 квітня 2018 року ОСОБА_3, в особі свого представника за довіреністю - ОСОБА_4, звернувся до суду через засоби поштового зв'язку з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії.

Просив: визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у листі від 06 грудня 2017 року №15779/6-17, щодо понов- лення договору оренди землі від 01 вересня 2004 року, укладеного між ОСОБА_3 та Гадяцькою районною державною адміністрацією,кадастровий номер НОМЕР_1

визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у листі від 06 грудня 2017 року №15781/6-17, щодо поновлення договору оренди землі від 03 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та Гадяцькою районною державною адміністрацією, кадастровий номерНОМЕР_2;

зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про поновлення зазначених договорів оренди землі.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, - ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 - помер /а. с. 111/.

19 червня 2018 року рідний син ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що його батько за життя мав переважне право на поновлення договорів оренди земельних ділянок, що знаходяться на території Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області для ведення товарного сільського господарського виробництва з приводу яких і було подано позов до суду.

Посилаючись на те, що він має намір вступити в спадщину та продовжити займатися товарним сільськогосподарським господарством після свого батька - ОСОБА_3, вважаючи, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті, а спірні правовідносини допускають правонаступництво, - просив зупинити провадження по справі до вступу його у спадщину.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини в зв'язку зі смертю позивача не допускають процесуального право-наступництва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі право-наступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено припинення договору оренди землі у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звертався до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просив, зокрема визнати протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Полтавській області щодо поновлення договорів оренди землі та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути його клопотання про поновлення зазначених договорів оренди землі на підставі переважного права на їх укладення.

З урахуванням встановленого, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії для поновлення договорів оренди землі - нерозривно пов'язані з особою позивача, а тому спірні права і обов'язки носять особистий характер, а отже, в даному випадку правонаступництво не допускається.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги, заявлені ОСОБА_3 нерозривно пов'язані з його особою, а спірні права і обов'язки носять особистий немайновий характер, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України для закриття провадження у справі.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги беспосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М. Судді: /підписи/ Кривчун Т.О. Кузнєцова О.Ю.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.