Справа № 382/1615/18
Провадження № 2-з/382/2/18
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

12 вересня 2018 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

Встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, котра обгрунтована наступним. 27 квітня 1997 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів в сумі 10 000 доларів США. Відповідно до умов договору, ОСОБА_2 взяв на себе зобов"язання повернути позичені кошти за першою вимогою кредитора. На даний час йому стало відомо, то ОСОБА_2 помер 12 березня 2018 року. На момент його звернення з претензією до спадкоємців, яка була подана 28 серпня 2018 року через приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, позичені померлим грошові кошти в сумі 10 000 дол. США, йому, як кредитору не повернуто по даний час. Вважає, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 упродовж судового розгляду справи його позову про стягнення боргу будуть намагатися приховати спадкове майно, шляхом його відчуження третім особам, або знецінять його. Необхідність такого забезпечення позову зумовлена тим, що 12 вересня 2018 року закінчується шестимісячний строк на видачу спадкоємцям свідоцтв про прийняття ними спадщини, а тому нотаріус, на вимогу спадкоємців, буде зобов"язаний видати їм свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 та провести реєстрацію речового права за останніми. Видача свідоцтв про прийняття спадщини значно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову. Крім того, заборона видавати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, є співмірним розміру значної суми боргу позичальника (спадкодавця). Просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Яготинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 видавати спадкоємцям за законом або за заповітом, або їх представникам (законним представникам) свідоцтва про право на спадщину за спадковою справою, відкритою після смерті ОСОБА_2, померлого 12 березня 2018 року, до моменту розгляду і вирішення справи за його позовом по суті.

В силу ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім"я (прізвище, ім"я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв»язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до роз"яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Разом з тим, до заяви про забезпечення позову заявником не додано будь-яких доказів, що між сторонами дійсно виник спір та існує загроза відчуження майна, не зазначені дані про особи відповідачів, не додано копії претензії до кредитора.

Крім того, в силу ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов"язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов"язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Обираючи зазначений заявником спосіб забезпечення позову, останньому слід звернути увагу, що обов"язок спадкоємців задоволити вимоги кредитора останні можуть виконати лише після отримання ними свідоцтва про право на спадину.

Слід також врахувати, що в силу діючого законодавства вимоги кредитора спадкоємці можуть виконати лише після отримання ними свідоцтва про право на спадщину.

Заявник в заяві про забезпечення позову просить витребувати копію спадкової справи, не зазначаючи при цьому, яким чином невжиття вказаних заходів може ускладнити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

Порядок витребовування доказів обумовлено статтею 84 ЦПК України. Проте, докази витребовуються судом в разі неможливості отримати їх стороною. Доказів стосовно того що сторона зверталася до нотаріуса з питанням про ознайомлення з матеріалами спадкової справи та про видачу їй необхідних копій суду не надано.

Таким чином, вивчивши заяву про забезпечення позову та додатки до неї, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими в подальшому позовними вимогами, суддя приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність зазначених у ній доводів, оскільки не вбачається достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149- 150,153,154,157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Литвин Л. І.