АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 вересня 2018 року

м. Харків

справа № 643/12689/16-ц

провадження № 22-ц/790/3115/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бурлаки І.В.,

ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2018 року, головуючого першої інстанції судді Поліщук Т.В. по справі № 643/12689/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення частини виплаченого кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення частини виплаченого кредиту у розмірі 86 703,02 грн.

В обґрунтування зазначав, що 07.02.2004 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб.

Перебуваючи у шлюбі, позивач 31.10.2007 в інтересах сімї придбав автомобіль Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1, на підставі договору № КР-0161 ЗіФ, укладеного між ВАТ «ЛуАЗ» та ОСОБА_3 на суму 82 400,00 грн.

Згідно вказаного договору оплата за автомобіль покупцем складалася з 10 % власних коштів (8240 грн.) і 90 % коштів, наданих покупцеві в кредит банком.

07.11.2007 з метою виконання умов договору купівлі-продажу автомобіля, між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_3 укладено цільовий кредитний договір № 5796199 на суму 14 715,00 доларів США.

Згідно п. 1.2 Вказаного договору кредит надавався для придбання транспортного засобу марки Hyundai, номер кузову: NLHCM41AP7Z063773 у продавця ВАТ «Завод ім..Фрунзе» Автоцентр «Фрунзе-Авто», код 00236010, згідно рахунку-фактури №ЛУ -0161 ЗіФ від 31.10.2007.

Погашення кредиту здійснювалось з грудня 2007 року по липень 2013 р.

Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 28.05.2012 шлюб між сторонами розірвано. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились 15.12.2011.

З січня 2012 року по липень 2013 року ОСОБА_3 сплачено 6 697,8 Доларів США в рахунок погашення кредиту, що станом на день подання позовної заяви згідно курсу Долара США до Гривні, встановленого Національним банком України, становить 173 406,04 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23.12.2015, зміненим рішенням апеляційного суду Харківської області від 02.08.2016, право власності на 1/2 частини автомобіля Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_3, визнано за ОСОБА_2

Враховуючи, що частину боргових зобовязань за цільовим кредитним договором ОСОБА_3 погасив після припинення фактичних шлюбних відносин за рахунок коштів, що належали йому особисто, то просив стягнути на його користь 86703,02 грн., що становить 1/2 частини від сплачених позивачем самостійно на користь банку 6 697,8 Доларів США на виконання кредитних зобовязань за кредитним договором від 07.11.2007 № 5796199 з січня 2012 р. по липень 2013р.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Розподілено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором від 07.11.2007 № 5796199.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 86 703,02 грн., що становить 1/2 частини від сплачених позивачем самостійно на користь банку 6697,80 доларів США на виконання кредитних зобовязань за кредитним договором від 07.11.2007 № 5796199 з січня 2012 по липень 2013 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 860,70 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що сплата за спірним кредитом здійснювалась подружжям за сумісні кошти по квітень 2012 року включно і доказів іншого позивачем не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача ? частину сплачених банку грошових коштів за період з січня 2012 по липень 2013 роки, виходячи з того, що позивачем сплачено по кредиту у доларах США.

При цьому судом перераховано цю суму у національну валюту України за курсом НБУ на час розгляду справи.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком у повному обсязі, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 07.02.2004 по 28.05.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 18-20).

Перебуваючи у шлюбі, позивач 31.10.2007 в інтересах сімї придбав автомобіль Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1, на підставі договору № КР-0161 ЗіФ, укладеного між ВАТ «ЛуАЗ» та ОСОБА_3 на суму 82 400,00 грн. (а.с.6).

Згідно п.2.1. вказаного договору оплата за автомобіль покупцем складалася з 10 % власних коштів і 90 % коштів, наданих покупцеві в кредит банком.

07.11.2007 між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 5796199 на суму 14 715,00 Доларів США. Процентна ставка за користування кредитом становила 11,5 % річних (а.с.9).

Згідно п. 1.2 вказаного договору кредит надавався для придбання транспортного засобу марки Hyundai, номер кузову: NLHCM41AP7Z063773 у продавця ВАТ «Завод ім. Фрунзе» Автоцентр «Фрунзе-Авто», код 00236010, згідно рахунку-фактури №ЛУ -0161 ЗіФ від 31.10.2007.

При укладенні договору кредиту відповідач надала письмову згоду на передання автомобіля Hyundai Accent у заставу з метою забезпечення кредитних зобовязань перед ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» (а.с. 70).

Погашення кредиту здійснювалось позивачем з грудня 2007 року по липень 2013 року (а.с. 11-13.)

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23.12.2015, зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02.08.2016, право власності на 1/2 частини автомобіля Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_3, визнано за ОСОБА_2 (а.с.15-18).

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір кредиту, який укладено одним з подружжя створює обов'язок для іншого з подружжя, оскільки кошти, отримані за вказаним договором, використані в інтересах сім'ї, а саме на погашення кредиту за транспортний засіб, який є об'єктом права власності в рівних частинах за кожним з подружжя на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23.12.2015.

Судова колегія не може погодитись з періодом, за який суд першої інстанції стягнув заборгованість з відповідача, виходячи з наступного.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.05.2012 року, яким розірвано шлюб між сторонами, суду надано не було.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23.12.2015 року, яким вирішено спір між сторонами про поділ майна подружжя, встановлено, що у рішенні від 28.05.2012 року не визначений час з якого припинились шлюбно-сімейні відносини.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у період з 29.05.2012 року до 10.06.2013 року, коли позивач повністю розрахувався по кредиту.

Не можна погодитись і з розрахунком суми стягнутої з відповідача.

На виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2014 року ПАТ «ПУМБ» було надано заяву про переказ готівки: № 13 від 12.12.2012 року, № 82 від 14.01.2013 року, № 4774 від 15.02.2013 року; № 82075 від 12.03.2013 року, № 35354 від 10.04.2013 року, № 35354 від 10.04.2013 року, № 79857 від 14.05.2013 року, № 99895 від 10.06.2016 року, № 414895 від 05.07.2013 року (а.с. 71-78).

Згідно цих заявок ОСОБА_3 придбав для погашення заборгованості за кредитним договором № 5796199 доларів США на загальну суму 4280,88 доларів США за 17679,56 грн.

За період з травня 2012 року до грудня 2012 року позивачем, згідно довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № 5796199 від 07 листопада 2007 року сплачено 1497,72 долари США (а.с. 11-13).

За цей період Національним Банком України встановлювався такий курс долара США до гривні: травень-листопад 2012 року 7,99, листопад 2012 року 8,2, грудень 2012 року 7,99.

З 11.06.2012 року до 10.10.2012 року позивач сплатив 1078,72 долари США, що за курсом 7,99 дорівнює 8618,97 грн.

12.11.2012 року позивачем сплачено 220 доларів США, що за курсом 8,2 складає 1804,00 грн.

Загалом за цей період сплачено 8618,97 + 1804,00=11813,98.

Загалом підлягає стягненню на користь позивача: за період грудень 2012 року червень 2013 року 17679,56 грн.+11813,98 грн. за період травень 2012 року листопад 2012 року = 29493,54 грн.

Судові витрати підлягають перерахуванню у відповідності до задоволеної частини позовних вимог.

Оскільки висновки суду не відповідають у повній мірі обставинам справи оскаржуване рішення підлягає зміні, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2018 року змінити в частині сум стягнутих з ОСОБА_2.

Зменшити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 (РНО КПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (РНО КПП: НОМЕР_3) з 86 703,02 грн. до 29 493,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНО КПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (РНО КПП: НОМЕР_3) судові витрати у розмірі 294,79 грн., понесених у звязку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНО КПП: НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2 (РНО КПП: НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 858,36 грн., понесених у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 24.09.2018 року.

Головуючий - О.М.Хорошевський

Судді - І.В.Бурлака

ОСОБА_1