Справа № 456/1357/17 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-ц/783/1801/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Бораковського В.М. від 29 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2018 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором №014/0021/82/59470 від 01.09.2008 року в сумі 571,45 доларів США відмовлено повністю за безпідставністю.

Дане рішення оскаржило ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Зазначають, що виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611, 1046, 1048, 1050 ЦК України, змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів, яке не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та цього кодексу. Вказують на те, що виконавчий лист №2-3375 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором був пред'явлений Банком для примусового виконання у виконавчу службу в липні 2010 року, а боржник фактично виконав таке рішення в жовтні 2015 року, тобто з простроченням п'ять років. Відтак, Банк має право стягувати з позичальника нараховані після ухваленого судом рішення відсотки за користування кредитом. Крім цього, зазначають, що ОСОБА_3 звертався до суду з позовом про визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором №6025/0021/325570, укладеним 01.09.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 у зв'язку з припиненням зобов'язання за кредитним договором. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.04.20017 року позов ОСОБА_3 було задоволено, яке за результатами розгляду апеляційної скарги Банку 14.09.2017 року було скасоване Апеляційним судом Львівської області та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказують, що апеляційним судом було встановлено, що зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором №014/0021/82/59470 від 01.09.2008 року не припинилися, а відтак відсутні правові підстави для припинення іпотеки за іпотечним договором.

29.08.2018 року до суду надійшла заява від ОСОБА_3 про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору. Крім цього, просить судові витрати, які понесені позивачем до 07.05.2018 року і відшкодовані відповідачем позивачу 07.05.2018 року залишити за відповідачем, а судові витрати, які понесені позивачем після 07.05.2018 року залишити за позивачем. В заяві зазначає, що на підставі домовленості між ОСОБА_3 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ним 07.05.2018 року було оплачено позивачу кошти в сумі 571,45 доларів США (еквівалент 15032,29 грн.), чим повністю погашено вимоги позивача (квитанція 16Х293582 від 07.05.2018), а також відшкодовано усі судові витрати в сумі 3418,96 грн. (квитанція 16Х251562 від 07.05.2018р.).

Крім цього, 30.08.2018 року до апеляційного суду надійшла заява від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про скасування рішення суду та закриття провадження у справі. Заяву мотивують тим, що ОСОБА_3 було сплачено на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 571,45 доларів США заборгованості за кредитним договором №014/0021/82/59470 від 01.09.2008 року, що є предметом розгляду у даній справі. Відтак на сьогоднішній день відсутній предмет спору. Просять рішення скасувати та закрити провадження у справі та повернути судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається із позовної заяви позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд з позовом до відповідача та уточнивши позовні вимоги просило суд стягнути з відповідача в їх користь заборгованість за відсотками за Кредитним договором №014/0021/82/59470 від 01.09.2008 року в сумі 571,45 доларів США.

Із заяв ОСОБА_3 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що станом на 07.05.2018 року спірна заборгованість погашена повністю у розмірі 571,45 доларів США, що еквівалентно 15032,29 грн. та підтверджується Квитанцією №16Х293582 (а.с.230).

Зважаючи на вказане, а саме те, що спір фактично вирішений у позасудовий спосіб на стадії апеляційного розгляду справи, заборгованість, що була предметом спору, - погашена, слід вважати, що предмет спору - відсутній.

Враховуючи вказане, а саме те, що предмет спору відсутній у суду є підстави для закриття провадження у справі, відповідно до вказаної вище норми процесуального закону.

Крім цього, зважаючи на те, що на час постановлення оскаржуваного рішення предмет спору існував, підстав для скасування оскаржуваного рішення - немає.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до вказаної норми суд вважає за можливе застосувати у даному випадку аналогію ст. 373 ЦПК України, тобто визнати оскаржуване рішення суду не чинним, зважаючи, також, і на те, що таке, враховуючи відсутність предмету спору на предмет законності та обґрунтованості, по суті не переглядається, однак і залишатись в силі не може.

Крім цього, враховуючи, що предмет спору відсутній через визнання по суті спірного боргу відповідачем ОСОБА_3 на стадії апеляційного розгляду, погашення такого та позасудового врегулювання спору між сторонами, з нього слід було б стягнути 50% судового збору сплаченого у суді апеляційної інстанції, решту ж 50% відсотків суми сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги слід було б повернути позивачу, відповідно до вимог ч.2 ст. 142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Однак, як вбачається із квитанції №16Х251562 від 07.05.2018 р. (а.с. 231) відповідачем сплачено 3418,96 грн. судових витрат позивача. Такими у даній цивільній справі є 4000 грн. зі сплати судового збору за розгляд справи судами обох інстанцій (квитанції про сплату судового збору а.с. 1, 220). Тобто несплаченими залишаються 581,04 грн., які і слід повернути апелянту.

Вказаним заяви ОСОБА_3 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про закриття провадження у справі та вирішення питання судових витрат слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.2, 256, 373, 374, 377 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

заяви ОСОБА_3 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2018 року - визнати не чинним.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити за відсутністю предмету спору.

Повернути Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» 581,04 грн.сплаченого ними судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до платіжного доручення №260 від 14.05.2018 року, реквізити сплати: р/р 0006, Код банку 825014, код отримувача 38007620, отримувач УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області (а.с. 220).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 25 вересня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра