Справа №718/2820/18
Провадження №2/718/879/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 02.10.2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 14.07.2017 року і в якому мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яки проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач рішенням суду від 15.11.2016 року зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі по 600 гривень щомісячно, до її повноліття. Стягуваний розмір аліментів є занадто мізерним і не забезпечує потреб та інтересів дитини при зростанні цін на промислові та продовольчі товари, збільшенні розміру мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму. Відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому просила змінити розмір стягуваних аліментів та стягнути з відповідача по 1/4 частині його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно до повноліття дитини. Вказує також, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки знаходиться у відпустці до догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, тому просила стягнути на своє утримання по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву про підтримання позову в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені вимоги визнав частково, погоджуючись з сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі та не погоджуючись із вимогами про стягнення аліментів на утримання позивачки, подавши відповідного змісту письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з 02.10.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 14.07.2017 року і в якому мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідач рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.11.2016 року зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 600 гривень щомісячно до його повноліття.

На підставі частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок по доведенню обставин покладається на сторони.

Разом з тим, належить врахувати, що в силу вимог статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» аліменти у розмірі, визначеному рішенням Кіцманського районного суду від 30.08.2012 року, є не достатніми для нормального розвитку та забезпечення мінімальних потреб дитини, є меншим за мінімальний розмір, встановлений ч.2 ст.182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 р. - 1860грн., з 1 липня - 1944грн., з 1 грудня - 2027грн.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням потреб дитини відповідно до її віку, а також враховуючи принцип рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини, розмір аліментів слід визначити в сумі по 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

?Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Рішенням Кіцманського районного суду від 15.11.2016 року у справі № 718/2039/16-ц у задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на своє утримання до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., відмовлено.

Належні та допустимі докази щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання позивачки відсутні.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має середньомісячний дохід у розмірі мінімальної заробітної плати.

Судом не встановлено, що після ухвалення зазначеного рішення у відповідача покращилось матеріальне становище і він на даний час спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, а тому не вбачає підстав для задоволення в цій частині позовних вимог.

Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи наведене, ст.51 Конституції України, ст.ст. 7, 80, 84, 180, 182, 183, 184, 191, 192, Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 223, 259, 263, 264, 265 268, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних за рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.11.2016 року аліментів, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_1, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 1/4 частині всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

У задоволенні інших заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 гривень судового збору.

Виконавчий лист, виданий за рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.11.2016 року за № 718/2039/16-ц - вважати недійсним.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: