КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 372/1359/16
Головуючий у суді І інстанції - Зінченко О.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2144/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Палладій Наталія Вікторівна про зняття обтяження з предмету іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір від 31 серпня 2007 року. Того ж дня задля забезпечення виконання даного договору було укладено договір іпотеки між нею та ПАТ «Родовід Банк», за умовами якого ОСОБА_2 передала в іпотеку садовий будинок АДРЕСА_2

Зазначається, що приватний нотаріусом Палладій Н.В. на підставі договору іпотеки було внесено обтяження до Державного реєстру іпотек 03 вересня 2007 року за №5588692 - іпотека садового будинку за адресою АДРЕСА_1 та іпотека земельної ділянки за адресою АДРЕСА_6, кадастровий номер НОМЕР_1. Також було внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 5588882 від 03 вересня 2007 року, тип обтяження - заборона на нерухоме майно на вказані об'єкти.

Позивач зазначає, що відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 10 березня 2016 року ПАТ «Родовід Банк» було відмовлено у задоволенні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки було пропущено строк позовної давності. Позивач вважає, зобов'язання за іпотечним договором припиненими тому просила усунути перешкоди у здійсненні нею розпорядження та користування своїм майном, а саме: зняти з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер 5588882, об'єкт обтяження садовий будинок, за адресою АДРЕСА_1, а також зняти з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер 5588964, об'єкт обтяження - земельна ділянка, за адресою АДРЕСА_6, кадастровий номер НОМЕР_1. Вилучити з Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 5588692 іпотеку, зареєстровану 03 вересня 2007 року приватним нотаріусом Палладій Н.В., накладену на підставі договору іпотеки 1674 від 31 серпня 2007 року.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ПАТ «Родовід Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просило скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 липня 2016 року та постановити нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У свої касаційній сказі ПАТ «Родовід Банк» просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Останнім рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просила скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги мотивувала тим, що при новому розгляді справи суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог вирішуючи питання про строк дії договору іпотеки та факту пропуску строку позовної давності, в той час як позовні вимоги стосувалися лише усунення перешкод у здійсненні права власності відносно належного їй майна.

23 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від ПАТ «Родовід Банк», де зазначено, що іпотечний договір, укладений 31 серпня 2007 року між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 є дійсним, а отже майно обтяжено іпотекою на законних підставах. Вважає, що рішення Обухівського районного суду від 18 квітня 2018 року прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_5 при апеляційному розгляді підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника пояснення позивача ОСОБА_5, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір. Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між позикодавцем - ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 31 серпня 2007 року був укладений договір іпотеки, за умовами якого Іпотекодавець - ОСОБА_2 передала в іпотеку садовий будинок АДРЕСА_3 садове товариство та земельну ділянку площею 0,0911 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, садове товариство «Роздолля». Відповідно до Договору іпотеки на Предмет іпотеки нотаріусом було накладено заборону відчуження, вказана заборона зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 03.09.2007 року.

У зв'язку з невиконанням позичальником за кредитним договором ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, кредитодавець - ПАТ «Родовід Банк», звернувся у квітні 2013 року до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення.

Вказаний спір неодноразово розглядався судами першої та апеляційної інстанції та останнім рішенням апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року у цивільній справі № 372/2017/13 рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 вересня 2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 77.2/СЖ-309.07.2 від 31.08.2007 року у розмірі 250000 доларів США (двісті п'ятдесят тисяч доларів США), процентів по кредиту у розмірі 30956,16 доларів США, суми пені у розмірі 999125 грн., 3 % річних від суми простроченого кредиту у розмірі 205135 грн.42коп., 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту 27677 грн. 88 коп., звернуто стягнення на предмети іпотеки, а саме: садовий будинок АДРЕСА_4 шляхом продажу на публічних торгах.

Зазначене рішення відповідно до чинної на час постановлення рішення суду ст. 319 ЦПК України набрало законної сили.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції мотивував своє рішенням тим, що позивач не довів свої вимоги належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду перешої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За приписами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 55 Конституції Українита положень статей 3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи судами, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Таким чином, особа має право пред'явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка у справі ОСОБА_2 є власником нерухомого майна - садового будинку АДРЕСА_5, та власником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 розташованої в Садовому товаристві «Роздолля» Київська область, Обухівський район, м. Українка. (а.с.12 т.1)

Також із матеріалів справи вбачається, що позивачка у справі, як власник вказаного нерухомого майна, 31 серпня 2007 року передала вказане нерухоме майно в іпотеку - ПАТ «Родовід Банк» про що був укладений відповідний договір іпотеки.( а.с. 9-11)

Вказане майно передавалося в якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором №77.2/СЖ-309.07.2 від 31 серпня 2007 року укладеного між ПА Т «Родовід Банк» та ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що позичальник ОСОБА_3 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором і тому рішенням апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року було задоволено позовні вимоги позикодавця та звернуто стягнення на предмет іпотеки а саме: садовий будинок АДРЕСА_4 шляхом продажу на публічних торгах.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону &qu5 ;Про іпотеку&q?та; іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону &quex;Про іпотеку&qune; в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону &qute;Про іпотеку&quon; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір у справі №372/2017/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення, апеляційний суд Київської області надав оцінку доводам сторін в частині виконання зобов'язань позичальником та спливу строку позовної давності, та прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Родовід Банк». При цьому доводи відповідача ОСОБА_2 щодо пропуску строку позовної давності позивачем були предметом оцінки суду.

Судом першої інстанції при вирішенні спору по вказаній справі враховано висновки викладенні в рішенні апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року у справі № 372/2017/13 та обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про зняття обтяження з предмету іпотеки.

Із врахуванням викладених обставин колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставності доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_6

В.О.Фінагеєв