Справа № 307/2633/15-ц
У Х В А Л А

26 вересня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Собослоя Г.Г., Джуга С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород заяву судді Джуга Сергія Дийнешовича про самовідвід у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 11 травня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

На стадії відкриття розгляду справи по суті суддя Джуга С.Д. заявив собі самовідвід у справі. Такий мотивував тим, що 13.12.2017 року приймав участь в складі колегії суддів з розгляду спору між цими сторонами стосовно земельної ділянки, і було прийнято ухвалу про відмову в задоволенні апеляційної скарги. Та ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29.01.2018 року вже було задоволено клопотання ОСОБА_2, що діє по довіреності від імені ОСОБА_1 про відвід суддів Куштана Б.П. і Кожух О.А. з тих підстав, що вони у складі колегії розглянули справу № 307/3902/14-ц, предметом розгляду якої були правовстановлюючі документи, які являються частково підставою для пред'явлення позову в цій справі № 307/2633/15-ц. Тобто, колегія суддів у складі якої й він перебував уже висловила свою думку з приводу тих правовстановлюючих документі на, які покликається позивачка у переглядаємій справі як на часткову підставу своїх позовних вимог, що може призвести до виникнення у сторони в даній справі сумніву в його неупередженості чи об'єктивності.

Обговоривши підстави відводу з огляду на можливість розгляду справи даною колегією суддів у складі в тому числі й судді Джуга С.Д., слід зазначити, що заява про самовідвід підлягає задоволенню за наступних доводів.

Встановлено, що ухвалою апеляційного суду Закарпатської області 13 грудня 2017 року в справі № 307/3902/14-ц, колегією суддів під головуванням судді-доповідача Куштан Б.П., суддів Кожух О.А. і Джуга С.Д. відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_6, а рішення Тячівського районного суду від 10 червня 2015 року, яким визнано недійсним і скасовано: державний акт на право власності на землю від 23.06.2003 року; свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року на земельну ділянку та визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 14.03.2014 року, залишено без змін.

В зазначеній ухвалі колегія суддів посилалась на свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24 вересня 2007 року як на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_7 належить житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

У переглядаємій справі за № 307/2633/15-ц на розгляді колегії суддів під головуванням судді-доповідача Мацунич М.В, суддів Собослоя Г.Г. і Джуга С.Д. перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 11 травня 2017 року, яким відмовлено позивачці у задоволенні позову про визнання недійсним та скасування рішення виконкому Вільховецької сільської ради №94 від 30.08.2007 року, яким передано у приватну власність житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_7; Свідоцтво НОМЕР_1 від 24.09.2007 року про право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7; Договір купівлі-продажу житлового будинку від 28.09.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі №8188 та Договір купівлі-продажу житлового будинку від 17.01.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі №545.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб'єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об'єктивний - визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Самовідвід суддя Джуга С.Д. заявив собі з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Тобто, щоб усунути будь-які інші обставини, які можуть викликати у сторони сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Іншими обставинами на думку колегії суддів є той факт, що суддя Джуга С.Д. у складі колегії приймав участь в розгляді справи № 307/3902/14-ц у якій було постановлено ухвалу від 13 грудня 2017 року про залишення у силі рішення суду першої інстанції від 10 червня 2015 року, яким визнано недійсними та скасовано ті правовстановлюючі документи, які являються частково підставою для пред'явлення позову в справі № 307/2633/15-ц.

Оскільки суддя Джуга С.Д. у складі колегії вже висловив свою думку з приводу тих правовстановлюючих документі на, які покликається позивачка у переглядаємій справі як на часткову підставу своїх позовних вимог, то дана обставина може призвести до виникнення у сторони в даній справі сумніву в неупередженості чи об'єктивності даного судді.

Виходячи з вимог ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 9 Конституції України, та ст. 36 ЦПК України - суддя не може брати участь у розгляді справи, оскільки є обставини, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об'єктивності.

Приймаючи до уваги наведене та прагнучи убезпечення ОСОБА_1 від будь-яких сумнівів з її боку в об'єктивності та неупередженості судді Джуга С.Д., колегія суддів вважає заяву про самовідвід слушною, а тому, така підлягає задоволенню.

Та виходячи із припису ч. 2 ст. 41 ЦПК України дану цивільну справу слід передати до апарату апеляційного суду Закарпатської області для здійснення автоматизованою системою документообігу визначення іншого складу, колегії суддів у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Зважуючи на викладене та керуючись вимогами статей 33, 36, 40 і 41 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

заяву судді Джуга Сергія Дийнешовича про самовідвід у даній цивільній справі за № 307/2633/15, задоволити.

Відвести суддю Джуга Сергія Дийнешовича від розгляду даної цивільної справи за № 307/2633/15.

Цивільну справу передати до апарату апеляційного суду Закарпатської області для здійснення визначення автоматизованою системою документообігу суду іншого складу, колегії суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 26 вересня 2018 року.

Головуючий : ______________________

Судді : ______________________

______________________