Дата документу 29.11.2018 Справа № 318/483/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/483/17 Головуючий у 1-й інстанції: Васильченко В.В.
Провадження № 22-ц/807/300/18 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Полякова О.З.

суддів Кухаря С.В.,

Крилової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_4 на заочне рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.02.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 19502 грн. строком на 36 місяців.

Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором встановлений п. 1.4 кредитного договору.

В порушення умов кредитного договору, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором щодо несвоєчасної сплати належних платежів виникла заборгованість за договором № від 04 лютого 2014 року складає 21080,90 грн. (залишок заборгованості за кредитом - 17818,33 грн.; відсотки за користування кредитом - 0,84 грн.; комісія - 3 261,73 грн.)

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Враховуючи вищенаведене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21080,90 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн.

Заочним рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 21080,90 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 28 вересня 2018 року (а.с.74) в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк 15 днів з дня отримання копій апеляційної скарги для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, які підтверджені розрахунком від 24.11.2016р. (а.с.4).

Зазначений висновок суду є правильним і таким, що узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_3 04.02.2014 року було укладено кредитний договір № , в рамках якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 19502 грн. на споживчі цілі та придбання послуг продавців з процентною ставкою в розмірі 0,01% з датою остаточного повернення кредиту 04.02.2017 року (а.с.6-8).

22.12.2014 року між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ "ОТП Банк" було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1. Згідно з вищевказаним договором ПАТ "ОТП Банк" передало, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право грошової вимоги, що належить ПАТ "ОТП Банк" та стає кредитором за кредитними договорами, в тому числі по кредитному договору про надання споживчого кредиту № від 04.02.2014 року, що був укладений ПАТ "ОТП Банк" з ОСОБА_3 в розмірі портфеля заборгованості. За договором факторингу ТОВ "ОТП Факторинг Україна" одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами (а.с. 16-19).

05.01.2015 року позивач направив відповідачу повідомлення про погашення заборгованості в сумі 21080,90 грн. за кредитним договором № від 04.02.2014 року (а.с.5).

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі невиконання боржником зобов'язання настають правові наслідки у виді відшкодування збитків.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Пунктом 1.4.4 визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних платежів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів.

Пунктом 1.4.5. визначено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів.

Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі, вказаному в графіку платежів, та підлягають сплаті позичальником в дату платежу у складі ануїтетного платежу.

ПАТ "ОТП Банк" свої зобов'язання виконало та надало відповідачу грошові кошти згідно з договором. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не перевірено повноважень позивача щодо правомірності позовних вимог та те, що вона не підписувала договір факторингу, не знайшли свого підтвердження з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3.6 кредитного договору передбачено, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі.

Судом встановлено, що 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с. 16-19).

Пунктом 1.1 цього договору факторингу ПАТ "ОТП Банк" передає, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" приймає право грошової вимоги, що належить ПАТ "ОТП Банк", і стає кредитором за кредитними договорами, укладеним між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.

Відповідно до п. 1.2. фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за договором (пункт 1.3 договору факторингу).

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 29 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: