Справа № 658/2907/18
(провадження № 2/658/1312/18)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Подячевої І.Д.,

при секретарі Бердніковій С.В., Левицькій Н.Я.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в місті Каховці у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Каховської міської ради про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Каховської міської ради про:

визнання незаконним звільнення з посади начальника Комунального виробничого управління «Каховський водоканал» на підставі розпорядження міського голови № 171-к від 10 травня 2018 року Каховської міської ради;

поновлення позивача на посаді начальника КВУ «Каховський водоканал»;

стягнення з виконкому Каховської міської ради, на який покладено функції з управління майном, що перебуває у комунальній власності м. Каховки середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_3 з 2016 року займав посаду начальника комунального виробничого управління «Каховський водоканал» на підставі розпорядження Каховського міського голови від 12 травня 2016 року № 111-к, виданого відповідно до контракту укладеного між позивачем та міським головою 12 травня 2016 року. Строк дії контракту було встановлено до 12 травня 2017 року. Однак, як зазначає позивача, 12 травня 2017 року строк дії контракту не продовжувався, він продовжував працювати, а тому контракт з травня 2017 року є безстроковим. Попередження про закінчення дії контракту 12 травня 2018 року позивачу вручено не було, розпорядження міського голови від 10 травня 2018 року винесено за два дні до закінчення його строку, а тому, на думку позивача, таке рішення міського голови свідчить про дострокове розірвання договору без обґрунтування підстав.

Позивач вважає, що його звільнено із порушенням вимог Кодексу законів про працю, а саме за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП, оскільки на підставі зазначено пункту може бути звільнено лише у разі закінчення строку договору (контракту), тоді як контракт, який діяв між позивачем та виконкомом Каховської міської ради з травня 2017 року є безстроковим.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та окремо зазначив, що у відзиві представник відповідача посилається на ст. 233 КЗпП України, як на підставу відмови в задоволенні позову, так як на думку відповідача, він завчасно попереджав ОСОБА_3 про звільнення.

Представник позивача, вважає дане ствердження не відповідає дійсності, так як видно з попереджень, надісланих на адресу КВУ «Каховський водоканал», їх було направлено на адресу підприємства, а не на адресу позивача і ОСОБА_3 до цього часу так і не отримав наказ про звільнення, у звязку з чим посилання відповідача про пропущення місячного строку є безпідставним. Крім того, у звязку із перебуванням позивача за межами Херсонської області з 12 травня 2018 року по 10 серпня 2018 року, він не мав можливості звернутися до суду в даний проміжок часу. Також посилання відповідача на те, що позивач відмовився від отримання розпорядження про звільнення, про що був складений акт, не відповідає дійсності. Оскільки, як видно з доданих додатків до відзиву до позовної заяви, а саме з листа № 02-18/2789 від 11.05.2018 року та отриманим КВУ «Каховський водоканал» 11.05.2018 року листом, позивачу було необхідно прибути 11 травня 2018 року о 15.30 годин в каб. 410 Каховського міськвиконкому для отримання трудової книжки. Однак, з акту про відмову ОСОБА_3 від ознайомлення з розпорядженням та отриманням трудової книжки, вбачається що він був складений 11 травня 2018 року о 16.23 годин в кабінеті начальника КВУ «Каховський водоканал» у присутності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак посилання на присутність під час складання такого акту ОСОБА_3 в акті немає.

Представник виконкому Каховської міської ради в судовому засіданні заперечував проти позову, у звязку з чим зазначав, що згідно ч. 1 ст. 233 КзпП України працівнику, який звільнений надається місяць для звернення до суду із позовною заявою про визнання такого звільнення незаконним, відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачений місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Позивач був вчасно повідомлений про звільнення (про вчасне повідомлення свідчать листи № 02-1/2739 від 10.05.2018 року, № 02-18/2789 від 11.05.2018 року, 02-18/2790 від 11.05.2018 року), але ставити свій підпис про ознайомлення на розпорядженні про звільнення - відмовився про, що свідчить акт про відмову від ознайомлення з розпорядженням міського голови від 10.05.2018 року № 171- к «Про звільнення ОСОБА_3М.» складений посадовими особами виконкому Каховської міської ради ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, в приміщенні КВУ «Каховський водоканал». За таких даних, представник відповідача вважає, що позивачем пропущено строк звернення з заявою до суду про вирішення трудового спору, що є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

Також представником зазначено, що контракт є особливою формою трудового договору, а тому на нього не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Представник відповідача вважає, що доводи позивача про те, що він не отримував за два місяці повідомлення про закінчення строку дії контракту, не можуть бути прийнятими судом до уваги як підстава для задоволення позову, оскільки законодавство не вимагає попереджати працівника про припинення дії контракту, про дату припинення якого йому було відомо під час укладання такого контракту. Додатковою угодою № 4 до контракту № 02 від 12.05.2016 року з керівником підприємства, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Каховка від 11.05.2017 року було внесено зміни до розділу VI контракту в частині продовження строку дії контракту до 12 травня 2018 року, а тому позивачу було відомо про дату припинення дії контракту. Зазначенні факти також свідчать про те, що контракт був строковий, а не безстроковий, як зазначив позивач в позовній заяві.

З метою встановлення всіх обставин справи, судом було задоволено клопотання сторін щодо виклику до суду свідків та витребувано у виконкому Каховської міської ради оригінали контракту від 12 травня 2016 року № 02, додаткової угоди № 4 від 11 травня 2017 року та акту про відмову від підпису (а.с. 71-78).

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи представника позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 з 2016 року займав посаду начальника комунального виробничого управління «Каховський водоканал» на підставі розпорядження Каховського міського голови від 12 травня 2016 року № 111-к.

Розпорядження про призначення позивача на посаду начальника КВУ «Каховський водоканал» міським головою було видано на підставі укладеного між виконавчим комітетом Каховської міської ради в особі голови ОСОБА_8 та ОСОБА_3 контракту № 2 від 12 травня 2016 року.

Строк дії контракту відповідно до розділу 6, пункту 1 був визначений до 12 травня 2017 року.

11 травня 2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 04, згідно якої внесено зміни до контракту в частині його дії, а саме в розділі 6, пункт 1. викладений наступним чином, термін дії контракту № 02 від 12 травня 2016 року продовжується до 12 травня 2018 року.

Додаткова угода підписана міським головою та ОСОБА_3.

07 березня 2018 року виконкомом Каховської міської ради було направлено лист на імя директора ОСОБА_3, на адресу підприємства, в якому містилась наступна інформація «Доводимо до Вашого відома, що дія контракту № 02 з керівником підприємства, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Каховка від 12 травня 2016 року закінчується 12 травня 2018 року. Повідомляємо Вам, що продовження дії контракту на новий термін не буде». (а.с.13)

10 травня 2018 року виконкомом Каховської міської ради було повідомлено бухгалтерію підприємства про необхідність проведення повного розрахунку із ОСОБА_3 у звязку із його звільненням з 12 травня 2018 року. (а.с.34)

11 травня 2018 року на імя начальника КВУ «Каховський водоканал», тобто на імя ОСОБА_3 було направлено лист, в якому його повідомлено про звільнення 12 травня 2018 року та запропоновано зявитись 11 травня 2018 року до виконкому Каховської міської ради для отримання трудової книжки.

11 травня 2018 року в кабінеті начальника КВУ «Каховський водоканал» було складено акт трьома посадовими особами виконкому Каховської міської ради про відмову ОСОБА_3 в отриманні розпорядження про звільнення та трудової книжки.

Розпорядженням міського голови № 171-к від 10 травня 2018 року звільнено ОСОБА_3, начальника КВУ «Каховський водоканал» із займаної посади 12 травня 2018 року у звязку із закінченням строку дії контракту № 02 від 12 травня 2016 року, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно із статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Спірні правовідносини безпосередньо регулюються Кодексом законів про працю України.

Відповідно до частини першої стаття 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У частині третій наведеної статті зазначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Пунктом 2 частини першої, частиною другою статті 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може укладатись на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення статті 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника, та додаткові підстави розірвання договору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Припинення трудового договору через закінчення строку не потребує заяви чи якогось волевиявлення працівника, оскільки свою волю на укладення строкового трудового договору він виявив під час його укладення, а тому погодився на припинення такого договору в разі закінчення строку, на який його було укладено, така позиція узгоджується із практикою Верховного суду щодо вирішення трудових спорів.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Як уже зазначалося укладеним між сторонами справи контрактом передбачено, що він припиняється після закінчення терміну дії контракту та за місяць до закінчення строку дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий термін. У зазначеному контракті визначено строк його дії з 12 травня 2016 року до 12 травня 2017, який за угодою сторін 11 травня 2017 року продовжено до 12 травня 2018 року.

Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання звільнення незаконним представник позивача посилався на необхідність обовязкового попередження працівника за два місяця до звільнення, по таке звільнення, однак оскільки відповідач не попередив позивача про його майбутнє звільнення, таке звільнення є незаконним.

Однак, зазначене не є підставою для визнання такого звільнення незаконним у зв'язку з тим, що укладений між сторонами трудовий договір є строковим, дата закінчення строку цього договору узгоджена сторонами при його підписанні, так як і узгоджені наслідки закінчення такого строку.

Чинним трудовим законодавством України не передбачено обов'язку власника повідомляти працівника про закінчення дії строкового трудового контракту. Крім того, позивачу було достеменно відомо про те, що останнім робочим днем згідно з умовами контракту було 12 травня 2018 року.

Також, судом не приймаються до уваги посилання представника на порушення повязанні із ознайомленням позивача із розпорядженням про звільнення та завчасне видання розпорядження, що свідчить про розірвання контракту достроково, з огляду на наступне.

В підтвердження ознайомлення позивача із розпорядженням про звільнення 11 травня 2018 року в судовому засіданні були допитані свідки та оглянутий акт про відмову від підпису, а також повідомлення, які направлялись виконкомом Каховської міської ради, позивачу як керівнику підприємства.

Так, допитані в якості свідків працівники виконкому Каховської міської ради, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зазначили, що в приміщенні КВУ «Каховський водоканал» в робочому кабінеті ОСОБА_3, 11 травня 2018 року приблизно о 16:35 намагались вручити ОСОБА_3 розпорядження про звільнення для ознайомлення та трудову книжку, однак останній відмовився, у звязку з чим був складений в його присутності акт про відмову, підписаний всіма учасниками, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_9.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 секретар в приймальні КВУ «Каховський водоканал», зазначила, що наприкінці робочого дня 11 травня 2018 року в приймальню прийшли три працівника виконкому Каховської міської ради, оскільки ОСОБА_3 на робочому місці був відсутній вони його чекали в приймальні, після того як ОСОБА_3 зявився, всі разом пройшли до його кабінету. В присутності свідка кабінет ніхто не залишав, свідок перша залишила своє робоче місце, оскільки закінчився робочий день. Перед тим як піти, зайшла до ОСОБА_3, як керівника, попрощатися, в кабінеті були працівники виконкому Каховської міської ради та ОСОБА_3.

До суду наданий оригінал акту про відмову ОСОБА_3 від ознайомлення із розпорядженням та отриманням трудової книжки.

З урахуванням всього зазначеного, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення відповідачем порядку ознайомлення ОСОБА_3 із розпорядженням про звільнення.

Посилання представника позивача на факт дострокового розірвання договору, оскільки розпорядження про звільнення датовано 10 травня 2018 року, не є змістовним, оскільки в розпорядженні про звільнення зазначено, що особа звільняється саме з 12 травня 2018 року, тобто з дати закінчення дії контракту.

Представник позивача також клопотав про допит свідка ОСОБА_11, який може підтвердити, що ОСОБА_3 не був присутнім при складанні акту про відмову у отриманні наказу про звільнення та трудової книжки. Судом клопотання було задоволено та зобовязано представника забезпечити явку свідка до зали судового засідання, проти чого останній не заперечував. Однак, три засідання поспіль явка свідка забезпечена не була та зазначалось, що з невідомих причин явитися до зали судового засідання свідок не може.

Судом справу по суті було розглянуто за відсутності пояснень зазначеного свідка, оскільки представник на питання головуючого не зміг відповісти коли свідок зможе зявитися до суду та яку конкретно інформацію може повідомити суду.

Крім того, судом були оцінені всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, їх достатність та допустимість, у звязку з чим було прийнято рішення розглядати справу без свідчень ОСОБА_11, який, зі слів представника, був лише свідком складання акту про відмову за відсутності позивача, що не впливає на суть спору.

Також судом не вирішується питання щодо наявності або відсутності підстав для поновлення строку звернення до суду із позовною заявою про поновлення на роботі, оскільки позовні вимоги заявлені позивачем є безпідставними по суті.

Розглядаючи спір по суті, суд врахував положення норм Кодексу законів про працю України, а також встановлені обставини справи та дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 був правомірно звільнений з посади начальника КВУ «Каховський водоканал» відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку дії контракту та відсутністю доказів продовження строку дії контракту чи укладення його на інший чи новий строк.

За таких умов суд відмовляє ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 258-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до виконавчого комітету Каховської міської ради про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня тримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под'ячева