Провадження № 2/638/61/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Подус Г.С.,
при секретарі - Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», треті особи акціонерне товариство «Харківобленерго», Головне управління МНС України в Харківській області про відшкодування майнової та моральної шкоди,-
04 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», треті особи акціонерне товариство «Харківобленерго», Головне управління МНС України в Харківській області про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2016 року провадження у справі відкрито.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2017 року клопотання позивача про призначення комплексної пожежно-технічної, будівельно-технічної та товарознавчої експертизи - задоволено. Призначено комплексну пожежно-технічну, будівельно-технічну та товарознавчу експертизи, проведення яких доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_2.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 223 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи Головного управління МНС України в Харківській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи АК «Харківобленерго» в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того, представником АК «Харківобленерго» ОСОБА_3 подано пояснення де зазначає, що між АК «Харківобленерго» та ОСОБА_1 25.05.2015 року укладено договір про користування електричною енергією, в якому визначається межа розподілу на вхідних клемах ввідного комутаційного пристрою. Відповідальність за якість переданої електричної енергії і технічний стан електропроводки на ділянці до приставних ізоляторів ВЛ-0,4 на фасаді житлового будинку за адресою вул. 23-го Серпня, № 24-А несе енергопостачальна компанія, відповідальність за якість переданої електричної енергії і технічний стан електропроводки внутрішньобудинкових мереж несе власник будинку комунальне підприємство «Жилкомсервіс» м. Харкова. Забезпечення належного технічного стану та безпечної експлуатації своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів покладено договором на ОСОБА_1 Тому вважає, що відповідальність за технічний стан електричних мереж на дільниці несе власник квартири АДРЕСА_1.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 24.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 741, що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2015 року № 36747481.
12 серпня 2016 року в будинку № 24-А по вул. 23 Серпня в м. Харкові виникла пожежа.
Відповідно до Акту від 12.08.2016 року, складеним комісією у складі: інспектора ДПРЧ-1 ГУ ДСНС України у Харківській області ОСОБА_5, поліцейського роти № 1 батальйону ДПП УПП в м. Харкові капітана поліції - 12.08.2016 року о 11.30 год. в квартирі № 75, житлового будинку № 24-А по вул. 23 Серпня в м. Харкові, виникла пожежа, ймовірна причина пожежі коротке замикання електричної мережі.
06 вересня 2016 року адвокатом ОСОБА_6 направлено адвокатський запит до КСП «Харківгорліфт» та до АК «Харківобленерго» щодо надання інформації про проведення підприємствами будь-які роботи в будинку №24-А по вул. 23 Серпня в м. Харкові.
АК «Харківобленерго» на адресу адвоката ОСОБА_6 направлено відповідь на адвокатський запит, з якої вбачається, що адвокатом не надано повноважень на представництво ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства.
Від КСП «Харківгорліфт» відповіді на адвокатський запит ОСОБА_6, як стверджує позивач, не надходило.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі-управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова», з метою приведення функціонального призначення житлово-комунальних послуг у відповідність до закону «Про житлово-комунальні послуги» та наказу державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 24.04.2005р.№60 «Про затвердження порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді», на підставі закону України «Про захист прав споживачів», та керуючись статтею 59 закону України «Про місцеве самоврядування Україні», виконавчим комітетом Харківської міської ради, було прийнято рішення про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші.
Отже вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а Комунальне спеціалізоване підприємство «Харківгорліфт» - як виконавця послуг з їх утримання.
Частиною другою статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що балансоутримувач зобов'язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передані на його баланс.
Підпунктом 8 пункту 2 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов'язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.
Відповідно до положень статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.
Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг (в даному випадку на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) в багатоповерховому житловому будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (управителем), а у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем послуг він укладає договори на надання послуг з іншими виконавцями.
На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №1186 від 20 грудня 2006 року КП «Жилкомсервіс» було визначено виконавцем послуг з утримання будинків, споруд або групи будинків, тобто згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - Управителем, який відповідно до п.2 ч.1 ст.25 вказаного Закону має право укладати договори про надання послуг з виробниками, виконавцями та споживачами в порядку, встановленому законом. Тому ним і було укладено договори про надання відповідних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з комунальними підприємствами: «Харківські теплові мережі», ПТП«Вода», «Харківкомуночиствод», «Харківміськліфт», які визначені виконавцями послуг.
Отже, з аналізу умов укладеного між відповідачами у даній справі договору випливає, що саме на виконавця - КСП «Харківгорліфт» покладено обовязок щодо технічного обслуговування і ремонту ліфтів, а також обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж в будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, в тому числі і в спірному будинку по №24-А по вул. 23 Серпня у м. Харкові.
Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011р. № 902 «Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Харкові» (надалі - Рішення), з метою впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004р. № 150, було затверджено Порядок та періодичність надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - Порядок).

Додатком до вказаного Рішення визначено, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем включає в себе наступні види робіт, які повинен виконувати виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто КСП «Харківгорліфт», при наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій:

- перевірка роботи та технічного стану ліфтів, забезпечення безпечної роботи ліфтів (щомісячно);

- перевірка, регулювання всіх вузлів та ланцюгів безпеки (щомісячно);

- перевірка, регулювання всіх вузлів, що не мають відношення до вузлів безпеки (щомісячно);

- виявлення та заміна вузлів деталей, що зносились та не можуть забезпечувати надійну роботу ліфтів (щомісячно);

- усунення дрібних пошкоджень (щомісячно);

- чищення обладнання ліфта від пилу та бруду (щомісячно);

- змащувальні роботи (щомісячно);

- підтягнення нарізних сполучень (щомісячно);

- ревізія щитових та кабелів постійного вводу щомісячно);

- вимірювання опору ізоляції обладнання, кабелів та перехідних опорів заземлення обладнання, ремонт заземлювальних провідників (щорічно);

- повний вимір опору петлі «фаза-нуль» (щорічно);

- аварійне обслуговування ліфтів (звільнення пасажирів, що застрягли) (щомісячно);

- роботи з технічного обслуговування вузлів та деталей ліфтів (щомісячно).

Крім того, Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76, затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій (далі - Правила).

Відповідно до пункту 2 Правил, технічне обслуговування жилих будинків це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання, система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку.

Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (пункт 2.1.1 Правил).

Загальний огляд здійснюється комісією, до складу якої входять відповідні спеціалісти виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та представники громадських організацій, правління ЖБК та ОСББ. У разі необхідності до складу комісій можуть включатися спеціалісти - експерти проектних інститутів та спеціалізованих організацій (пункт 2.1.3 Правил).

Позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень у разі аварій на зовнішніх комунікаціях. Позапланові огляди проводяться комісією або окремими працівниками виконавця послуг у залежності від обсягу та характеру пошкоджень, що виникли. (пункт 2.2.1 Правил).

Згідно з пунктом 2.4.1 Правил, поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій.

Пунктом 3.1.1 Правил передбачено, що утримання допоміжних приміщень включає технічне обслуговування (планові, позапланові огляди, підготовку до сезонної експлуатації, поточний ремонт конструктивних елементів та інженерних систем і будинкового обладнання).

З вищезазначених вимог Правил вбачається, що планові та позапланові огляди житлових будинків проводяться працівниками виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яким в даному випадку є - КСП «Харківгорліфт».

Крім того, підпунктами 2, 5, 7, 10 частини другою статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов'язки виконавця, до яких зокрема віднесено, здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасне проведення підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасне за власний рахунок проведення робіт з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Таким чином, технічне обслуговування і ремонт ліфтів, а також обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж в будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, мало здійснювати саме КСП «Харківгорліфт».

Як вбачається з висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. ОСОБА_2 від 22.12.2017 року № 5943-5945, вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню квартири АДРЕСА_4 після пожежі складає 77539,00 грн.

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вказаних умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Враховуючи викладене, а саме, що балансоутримувачем в будинку № 24-А по вул. 23 Серпня в м. Харкові є КП «Жилкомсервіс», а технічне обслуговування покладено на КСП «Харківгорліфт», суд приходить до висновку, що пожежа сталася внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності) КП «Жилкомсервіс» та КСП «Харківгорліфт», а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума завданого позивачу матеріального збитку та вартості ремонтно-будівельних робіт по відновленню квартири.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

За правилами передбаченими ст. ст. 16, 23 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, приниженні честі, гідності та ділової репутації.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обґрунтування моральної шкоди позивач посилається на моральні страждання, які були заподіяні їй внаслідок пожежі квартири, а саме на те, що він не міг вести нормальне життя.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуюче, все вищевикладене, а також характер моральних страждань, які поніс позивач, суд оцінює розмір моральної шкоди завданої йому у розмірі 35000,00 грн.

Окрім того позивач просив суд покласти на відповідачів витрати, повязані з розглядом даної справи, в тому числі оплату вартості послуг експерта в сумі 12380,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається що позивачем було сплачено судовий збір при зверненні до суду, а саме 1000,00 грн. - за вимогу майнового характеру про відшкодування матеріальної шкоди. При подачі уточненої позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 була доплачена сума судового збору у розмірі 2537,60 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України з Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 витрати повязані зі сплатою судового збору.

Крім того, позивачем було здійснено оплату експертизи, яка була проведена в рамках вищезазначеної цивільної справи, вартість якої склала 12380,00 грн. та була сплачена ОСОБА_1

Вказана сума також підлягає стягненню з Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт», Комунального підприємства «Жилкомсервіс», треті особи акціонерне товариство «Харківобленерго», Головне управління МНС України в Харківській області про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути солідарно з Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» () та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 8, кв. 37) 87639 (вісімдесят сім тисяч шістсот тридцять девять) грн. 90 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок неналежного надання послуг.

Стягнути солідарно з Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» () та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 8, кв. 37) 77539 (сімдесят сім тисяч пятсот тридцять девять) грн. 00 коп. в якості вартості ремонтно-будівельних робіт по відновленню квартири.

Стягнути солідарно з Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» () та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 8, кв. 37) 35000 (тридцять пять тисяч) грн. 00 коп. в якості відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок неналежного надання послуг.

Стягнути з Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» () та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 8, кв. 37) 6190 (шість тисяч сто девяносто) грн. 00 коп. з кожного в якості відшкодування вартості судової комплексної електротехнічної, пожежно-технічної, будівельно-технічної та товарознавчої експертизи.

Стягнути з Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» () та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 8, кв. 37) 1768 (одна тисяча сімсот шістдесят вісім) грн. 80 коп. з кожного в якості відшкодування суми сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 23.11.2018 року.

Суддя: