КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/119/18 Головуючий у І інстанції - П'ятничук І.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/1155/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей,

встановив:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-я особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей.

22 червня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 та в порядку забезпечення позову зобов'язано ОСОБА_3, не чинити дії (заборонити чинити дії) щодо перешкоджання ОСОБА_2, у спілкуванні з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов'язано ОСОБА_3 надавати можливість ОСОБА_2 підтримувати на регулярній основі особисті відносини, прямі особисті контакти з дітьми, здійснювати пряме особисте спілкування з його дітьми.

09 липня 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про внесення виправлення до ухвали суду від 22 червня 2018 року в якій просив в мотивувальній частині ухвали видалити слова «про місце проживання дітей» та викласти у вигляді «Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо участі у вихованні та спілкуванні батька з дітьми,…», або в іншому на розсуд суду - без згадування недоведеного предмету зустрічного позову.

Свої вимоги мотивував тим, що у заяві про забезпечення позову позивач просив забезпечити саме первісний позов «про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них», та в свою чергу суд задовольняючи заяву про забезпечення позову погодився, що такі спірні правовідносини дійсно мають місце, проте, помилково було внесено до мотивувальної частини ухвали фразу «про місце проживання дітей», яка є предметом зустрічного позову та не міститься у заяві про забезпечення первісного позову, суд мимохідь створив юридичну преюдицію, яка з урахуванням ч.4 ст.85 ЦПК України не потребуватиме доказування.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про внесення виправлень до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах процесуального законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилався на те, що суд першої інстанції не дослідивши взагалі саме існування предмету і обґрунтованості підстав зустрічного позову по справі, помилково вніс до ухвали про забезпечення первісного позову слова про спір «про місце проживання дітей», чим відійшов від завдання цивільного судочинства, яке полягає у захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, а суд зобов'язаний керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями.

Просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року, та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про внесення виправлень.

На апеляційну скаргу ОСОБА_3 подала відзив, який обґрунтовувала тим, що описка в розумінні ст.269 ЦПК України - це помилка в написаному тексті, допущена переважно через неуважність або з технічних причин, тоді як в даному випадку ОСОБА_2 під виглядом виправлення описки намагається ввести суд в оману з приводу наявності спору між сторонами з перелічених в ухвалі про забезпечення позову питань.

Просила апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про внесення виправлень до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року, суд першої інстанції виходив із того, що зазначена заявником описка змінює зміст судового рішення.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес. Найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про внесення виправлень до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року, оскільки описка на яку посилається в своїй заяві ОСОБА_2, а саме заміна слів «про місце проживання дітей» на «судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо участі у вихованні та спілкуванні батька з дітьми» змінює зміст судового рішення, що є недопустимим.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

Н.В. Ігнатченко