Справа № 656/690/18
Номер провадження 2/656/210/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Іванівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря Кидрук О.Д.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Іванівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Іванівської селищної ради Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Іванівської селищної ради Херсонської області в якому просить визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на права: 1) на земельну частку (пай), площею 7,69 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Україна», Іванівського району, Херсонської області, яка знаходиться в адміністративних межах Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області, що належала ОСОБА_3 Алієвичу, який помер 27 серпня 2012 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0214935, виданого 10 березня 2000 року Іванівською районною державною адміністрацією Херсонської області; 2) на земельну частку (пай), площею 7,69 в умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Україна» Іванівського району, Херсонської області, яка знаходиться в адміністративних межах Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області, що належала ОСОБА_4, яка померла 01 серпня 2010 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0214966, виданого 10 березня 2000 року Іванівською районною державною адміністрацією Херсонської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті 01 серпня 2010 року його матері ОСОБА_4, відкрилась спадщина на належну останній земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ХС №0214966. Після смерті 27 серпня 2012 року його батька ОСОБА_3 Алієвича, відкрилася спадщина на належну останньому земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ХС №0214935. На момент смерті батьків він мешкав разом з ними за адресою: АР Крим, м.Феодосія, с.Щебетовка, та є таким, що фактично прийняв спадщину батьків. Він є єдиним спадкоємцем за законом, але не оформив своїх спадкових справ, у звязку з фінансовими труднощами. На початку серпня 2018 року він звернувся до нотаріуса в смт.Іванівка Херсонської області з проханням видати йому свідоцтва про право на спадщину після смерті його батьків, проте нотаріус повідомив йому про необхідність подання довідки з місця проживання. Але у звязку з тим, що батьки померли на тимчасово окупованій території, де зараз мешкає і він, то жодний документ виданий на цій території окупованою владою АР Крим є недійсним на території України, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив та просив визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом права на земельні частки (паї), що належали померлим батькам позивача. Зазначив, що позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права, а тому просив позов задовольнити.

Представник відповідача - Іванівської селищної ради Херсонської області у підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають повністю (а.с.28-29,34).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, знаходить позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 27.04.1999 року зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України виданого на імя позивача (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 16 вересня 1981 року, серії V-ЮС № 391550, виданого Туябугузькою селищною радою Середньочирчикського району Ташкентської області, його батьками записані ОСОБА_3 Алієвич та ОСОБА_4 (а.с.4).

За життя, ОСОБА_3, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0214935, виданого 10 березня 2000 року Іванівської районною державною адміністрацією Херсонської області, належало право земельну частку (пай) у розмірі 7,69 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Україна» Іванівського району Херсонської області, яка знаходиться в адміністративних межах Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області. Сертифікат було зареєстровано 08 серпня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 821 (а.с.9).

За життя, ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0214966, виданого 10 березня 2000 року Іванівської районною державною адміністрацією Херсонської області, належало право на земельну частку (пай) у розмірі 7,69 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Україна» Іванівського району Херсонської області, яка знаходиться в адміністративних межах Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області. Сертифікат було зареєстровано 08 серпня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 820 (а.с.10).

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 05.10.2018 року, державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай): серії ХС № 0214935, виданого на імя ОСОБА_3 та серії ХС № 0214966, виданого на імя ОСОБА_4, не видавалися (а.с.35).

01 серпня 2010 року в м.Феодосія АР Крим померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Щебетовської селищної ради м.Феодосії АР Крим від 05 серпня 2010 року, серії І-АП № 186092 (а.с.5).

27 серпня 2012 року в с.Ближнє м.Феодосія АР Крим помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Насипнівської сільської ради м.Феодосії АР Крим від 30 серпня 2012 року, серії І-АП №245020 (а.с.6).

Позивач ОСОБА_2, після смерті своїх батьків, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з батьками до дня їх смерті, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 30.10.2018 року та довідками Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області від 04.10.2018 року (а.с.21-22, 32).

Крім того, судом встановлено, що позивач звертався до Іванівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті своїх батьків, проте йому було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки довідка з місця проживання спадкоємця видається тимчасово окупованою владою АР Крим, яка не може бути прийнята до уваги для оформлення спадщини (а.с.21-22).

За таких обставин, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (паї), що й стало підставою звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно зі ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополя визначається тимчасово окупованою територію. Датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014 року.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Таким чином, із досліджених судом доказів встановлено, що спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у визначений законом спосіб набули права на земельні частки (паї) по колишньому КСП« Україна» та на їх ім'я були видані сертифікати на право на земельну частку (пай), що підтверджується записами в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку ( пай ).

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своїх батьків, інші спадкоємці, які б претендували на майно, відсутні, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може.

Визнання за позивачем права на земельні частки (паї) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб, оскільки відповідач визнав позов, та не заперечує проти його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 206, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 1216-1218 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Іванівської селищної ради Херсонської області про визнання права в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), площею 7,69 в умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Україна» Іванівського району, Херсонської області, яка знаходиться в адміністративних межах Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області, що належала ОСОБА_3 Алієвичу, який помер 27 серпня 2012 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0214935, виданого 10 березня 2000 року Іванівською районною державною адміністрацією Херсонської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), площею 7,69 в умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Україна» Іванівського району, Херсонської області, яка знаходиться в адміністративних межах Іванівської селищної ради Іванівського району Херсонської області, що належала ОСОБА_4, яка померла 01 серпня 2010 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0214966, виданого 10 березня 2000 року Іванівською районною державною адміністрацією Херсонської області.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2018 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М.Ковальчук