Справа № 202/166/18
пров. 2/0202/851/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А

при секретарі - Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа - Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що її прабабі ОСОБА_3 та її прадіду ОСОБА_4 на праві спільної власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.09.1993 року, виданого виконкомом міської ради. У вказаній квартирі були зареєстровані та постійно проживали її дід ОСОБА_5, її мати ОСОБА_6 та вона, позивач. ІНФОРМАЦІЯ_3 її прадід ОСОБА_4 помер. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її дід ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її, позивача, прабаба ОСОБА_3 Позивач зазначила, що її мати ОСОБА_6 не оформлювала своїх спадкових прав, оскільки постійно проживала у квартирі АДРЕСА_1 та вважала, що прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_6 її, позивача, мати ОСОБА_6 померла. Після смерті матері вона та її батько ОСОБА_7 постійно проживають у спірній квартирі та сплачують комунальні платежі. Шлюб між її, позивача, батьками розірваний. Позивач зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері, фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з нею. У зв'язку з цим, вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спірну квартиру.

У зв'язку з цим позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та покласти судові витрати у справі на позивача.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради Сокол І.В. в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначаючи, що Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради не є належним відповідачем у справі, оскільки останньою не порушувалися права позивача. Крім того, представник відповідача зазначила, що справа не має розглядатися в порядку позовного провадження, оскільки інші спадкоємці після смерті ОСОБА_6 крім позивача відсутні, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину лише з підстави відсутності у останньої правовстановлюючого документа на спірну квартиру, а отже спір між сторонами відсутній. Просила суд відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Представник третьої особи Третьої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 93).

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що прабабі позивача ОСОБА_3 та прадіду позивача ОСОБА_4 на праві спільної власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.09.1993 року, виданого виконкомом міської ради народних депутатів (а.с. 12).

У вказаній квартирі були зареєстровані та проживали дід позивача ОСОБА_5, мати позивача ОСОБА_6 та позивач (а.с. 17, 20).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 (а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла прабаба позивача ОСОБА_3 (а.с. 26).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 (а.с. 27).

Судом встановлено, що після смерті останніх єдиним спадкоємцем була мати позивача ОСОБА_6, однак остання не оформлювала спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6 (а.с. 24).

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_6 позивач постійно проживала разом з матір'ю ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 17, 20, 21).

07.02.2017 року позивач, будучи неповнолітньою, зі згоди батька звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 45). Однак постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкової І.В. від 24.10.2017 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 29).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України позивач вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки вона була зареєстрована і проживала за однією адресою зі спадкодавцем на день смерті останньої.

Таким чином, судом встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадкових прав після смерті ОСОБА_6, остання в свою чергу на момент смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована у спадковій квартирі, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Встановлено, що позивачеві відмовлено нотаріусом у оформленні спадкових прав через відсутність правовстановлюючого документу; інших спадкоємців крім позивача немає. За таких обставин суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача Сокол І.В. щодо того, що між сторонами немає спору і дана справа має розглядатися в порядку окремого провадження з метою встановлення факту володіння об*єктом нерухомого майна, з огляду на таке.

Відповідно до роз*ясень, які містяться в абзаці першому пункту другого постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 20.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов*язки інших осіб та ( або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Натомість позивач не вправі ставити питання про встановлення факту належності їй нерухомого майна, оскільки вона ще його не успадкувала. Як особа, що не є власником цього майна, позивач не в змозі отримати дублікат правовстановлюючого документу на спадкову квартиру.

Таким чином, даний спір має вирішуватися саме в порядку позовного провадження.

Керуючись 4, 5, 10, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.