ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

22.08.2018 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав заяву № б/н від 09.09.2013 та отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www/privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 116 605,92 грн. за кредитним договором № б/н від 09.09.2013.

Ухвалою від 14.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину неявку суду не повідомив.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, визнавши заборгованість за кредитом в розмірі 6 267,92 грн., в задоволенні інших заявлених вимог просили відмовити з тих підстав, що позивачем надано копію анкети-заяви в якій відсутні відомості стосовно типу кредитної карти, яку відповідач мав бажання отримати у банківській установі та не зазначена сума кредитного ліміту на банківській платіжній картці. Процентна ставка постійно змінювалася, однак в разі зміни процентної ставки кредитор зобов'язаний повідомити боржника про зміни тарифів за 15 днів до цих змін, а згідно п.1.1.3.2.3. Правил надання банківських послуг за 7 днів. Позивачем не надано жодних доказів з якими саме Правилами надання банківських послуг відповідач був ознайомлений 09.09.2013 року, скільки раз кредитором одноосібно вносились зміни до них та докази які б підтверджували, що відповідач вчасно був ознайомлений з ними відсутній. Підписана відповідачем анкета-заява не містить жодної інформації стосовно тарифів та відсотків за користування кредитних коштів, а відсилає їх до Правил надання банківських послуг, однак Правила надання банківських послуг також не містять інформації стосовно тарифів та відсотків, а відсилають їх до Пам'ятки клієнту, яка у поданих позивачем документах відсутня. В доданій позивачем довідці про зміну кредитування міститься інформація про те, що кредитором змінювались умови кредитування 09.09.2013 року - в день укладення угоди встановлено кредитний ліміт та 22.09.2014 року зменшений кредитний ліміт. Жодної інформації стосовно збільшення процентної ставки у довідці про зміну умов кредитування немає. Таким чином, спосіб виконання вказаних документів та наявність суперечливої інформації в них роблять такі докази недопустимими, оскільки з них неможливо встановити порядок та законність проведеного банківською установою розрахунку заборгованості.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 09 вересня 2013 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Вказаний договір був укладений шляхом отримання банком підписаної та заповненої відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09.09.2013 року, відповідно до якої відповідач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг /а.с.9/.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Також вказаними Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 31.03.2018 утворилась заборгованість у загальному розмірі 116 605,92 грн., яка складається з наступного:6 267,92 грн. - заборгованість за кредитом;106 291,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;4 046,35 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив про те, що Банк незаконно збільшив розмір процентної ставки в односторонньому порядку, при цьому не повідомивши відповідача належним чином.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позивачем нараховувалися проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки: з 09.09.2013 року по 29.08.2014 року - 30,00%, з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року - 34,80%, з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року 43,20%.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк має право проводити зміни тарифів. При цьому Банк, зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта.

Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч.3 ст. 1056-1 ЦК України, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч.4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до ч. 5 ст. 1056-1 ЦК України, індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс, індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів, значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

Відповідно до ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України, у разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Таким чином, встановлено, що укладеним між сторонами договором, в тому числі вищезазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг, не передбачено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки, який би дозволяв точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору, не передбачено формули визначення змінюваної процентної ставки, а також максимального розміру збільшення процентної ставки.

За таких обставин, суд вважає, що визначена сторонами при укладанні договору процентна ставка - 30,00% річних є фіксованою та не може змінюватись протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до договору, оскільки, без дотримання вищенаведених вимог ст. 1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною.

Крім того, на виконання припису ст. 81 ЦПК України, представником позивача належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованого збільшення розміру процентної ставки суду не надано, зокрема не надано позивачем повідомлення відповідача про збільшення розміру процентної ставки.

Відповідно до ч.2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Тому, враховуючи, що заявлена позивачем заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 106 291,65 грн. та заборгованість за пенею та комісією в сумі 4046,35 грн. не доведена, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволення.

В свою чергу, за правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково, а саме, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.09.2013 року в сумі 6 267,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 93,30 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 280-284 ЦПК, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 користь АТ КБ «Приватбанк» (, рах. 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 267,92 грн. ( шість тисяч двісті шістдесят сім гривень 92 коп.).

У задоволені іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 користь АТ КБ «Приватбанк» (, рах. 3111, МФО 305299) судовий збір в розмірі 93,30 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 26.11.2018 року.

Суддя Л.М.Ковалевська