25.09.2018 227/3205/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 вересня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку заочного розгляду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року представник Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1852426 від 28 березня 2014 року в розмірі 24114,15 грн., яка складається з: 14185,46 грн. заборгованості за основним боргом (тіло кредиту); 2177,34 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; комісія за РКО 6,00 грн., 6248,63 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 1496,72 грн. - три проценти річних від суми заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 березня 2014 року сторони уклали договір № 1852426 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 04 квітня 2014 року на підставі заяви про встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено Додатковий договір № 1, відповідно до п. 1.1.4. якого ОСОБА_2 відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у розмірі 14200 грн., зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 4.4. Договору, відповідач зобовязалася щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідач свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує у звязку з чим станом на 14 травня 2018 року утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, разом з позовною заявою надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутністю представника банку, та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не зверталася, відзиву на позовну заяву до суду не надавала.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив, що 28 березня 2014 року між ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/0169 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1852426 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до п. 1.1 якого, банк відкриває клієнту рахунок № 8459 в Гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк надає клієнту платіжну картку Masterсard Debit Standard 0 грн.0 3 грн.. Процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 0,00 грн. процентів річних. Процентна ставка на залишок коштів за послугою «Мобільні заощадження» складає 7,00 процентів річних. (а.с.15)

У Договорі сторони дійшли згоди щодо надання виписок з особового карткового рахунку шляхом надсилання повідомлення на номер мобільного телефону відповідача або на адресу електронної пошти. (п.1.5.)

У Додатковому договорі № 1 до Договору № 1852426 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, сторони домовилися про внесення змін до Договору, а саме щодо викладення в новій редакції п. 1.1. Договору, відповідно п. 1.1.4 якого Банком встановлено клієнту кредит у сумі 14 200 грн., строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії платіжної картки, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом складає 35,00% річних, щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого Кредиту складає 0,00% річних, за умов безготівкового розрахунку Платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування Кредитом протягом Грейс - періоду складає 0,001% річних. (а.с.13)

Крім того, Договір № 1852426 вирішено доповнити розділом 4 «Умови кредитування», згідно п. 4.3. якого, сплата нарахованих процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. Клієнт зобовязаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку, відповідно до пункту 4.4. цього Договору, та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. (п.4.4.)

У разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. (п.4.6.)

Пунктом 4.9. Умов кредитування за Договором, Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта) у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобовязань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором, в тому числі: затримання сплати клієнтом кредиту (його частини) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обовязок сплати яких передбачений Договором, щонайменше на один календарний місяць; іншого істотного невиконання зобовязань за Договором та/або зобовязань, що визначені цим Договором, внаслідок яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів за цим Договором.

Договір набув чинності з дати його підписання сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх обовязків (а.с.15). Додатковий договір № 1 діє протягом строку дії основного Договору (п. 2 Додаткового договору №1).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання за договором не виконувала, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашала, у зв'язку із чим станом на 14 травня 2018 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку, у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 14185,46 грн. та 2177,34 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. (а.с.7)

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. (стаття 625 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, позивачем за період з 29 квітня 2015 року по 15 травня 2018 року нараховані та заявлені до стягнення інфляційні витрати від простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 6248,63 грн. та 3% річних простроченої суми заборгованості у розмірі 1496,72 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.9)

Вирішуючи питання щодо стягнення інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, суд враховує роз'яснення, викладені у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до яких за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Що стосується вимоги позивача про стягнення комісії за РКО у розмірі 6,0 грн., то суд виходить з наступного.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 29 квітня 2014 року по 15 травня 2018 року, комісія РКО нарахована за надані послуги СМС-інформування клієнта 25 липня 2014 року та 22 серпня 2014 року, вартість яких клієнтом не сплачено.

У п. 1.4. Додаткового договору №1, сторони дійшли згоди щодо викладення п. 5.5. Договору у новій редакції, відповідно до якої Договір має Додаток 3 «Вид та предмет супутних послуг та обґрунтування їх вартості», який є невідємною його частиною. Крім того, у пункті 1.5. Додаткового договору №1 сторони вирішили доповнити Договір Додатком 3 «Вид та предмет супутних послуг та обґрунтування їх вартості».

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Як вбачається з Договору № 1852426 та Додаткового договору № 1 до нього, ними не регламентовано вартості послуг по обслуговуванню кредитної картки. А Додаток 3 «Вид та предмет супутних послуг та обґрунтування їх вартості» до Договору № 1852426 до позовної не долучено.

Тому, суд вважає дану вимогу позивача щодо стягнення комісії за РКО у розмірі 6,0 грн. необґрунтованою та недоведеною.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Аналізуючи наведені вище обставини, враховуючи відсутність відзиву з запереченнями проти позовних вимог, суд приходить до висновку про порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором № 1852426 від 28 березня 2014 року в сумі 24108,15 грн., яка складається з: 14185,46 грн. - основний борг (тіло кредиту); 2177,34 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту; 6248,63 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 1496,72 грн. - три проценти річних від суми заборгованості.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог, зокрема, 1761,56 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263, 273, 279-284, 288 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (, адреса місцезнаходження: 84302 Донецька область м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41) заборгованість за Договором № 1852426 від 28 березня 2014 року, що виникла станом на 14 травня 2018 року, в розмірі 24108,15 грн. (двадцяти чотирьох тисяч ста восьми гривень 15 копійок), яка складається з: 14185,46 грн. - основний борг (тіло кредиту); 2177,34 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту; 6248,63 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 1496,72 грн. - три проценти річних від суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (, адреса місцезнаходження: 84302 Донецька область м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41) судовий збір в розмірі 1761,56 грн. (однієї тисячі сімсот шістдесяти однієї гривні 56 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С. Мацишин

25.09.2018