Справа № 484/3190/18
Провадження № 2/484/1384/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання - Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1, в інтересах якої за дорученням діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

В позовній заяві представник позивача зазначив, що 17.10.2001р. між позивачем та відповідачем був укладений договір-купівлі продажу, за яким ОСОБА_1 купила вказану квартиру. Договір був зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за № 6604. Після укладення договору сторони здійснили всі дії на його виконання та була проведена реєстрація права власності в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. Однак, вказаний договір не був посвідчений нотаріально. На теперішній час посвідчити зазначений договір у нотаріуса неможливо, оскільки право власності на нього зареєстровано в МБТІ за позивачем.

Позивач та її представник на судове засідання не з'явилися, представник позивача надав заяву, в якій підтримав позов, просив його задовольнити та розглянути справу без його участі.

Відповідач на судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вказала про визнання позову, не заперечували проти його задоволення та просила розглянути справу без її участі.

Оскільки учасники справи на судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

17.10.2001р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості: квартири АДРЕСА_1. Договір зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за № 6604.

Оцінка дійсності правочину проводиться за правилами того законодавства, яке було чинним на момент його укладання.

Згідно зіст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Відповідно до чинних на той момент Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які передбачали в якості правоустановчого документу зареєстровані на біржі правочини, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано в Первомайському МБТІ за позивачем.

Відповідно до п. 5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за№ 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Оскільки покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу квартири, договір у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)зареєстрований в МБТІ, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсною не визнавалася. Отже, позивач набув право власності на спірне майно і правомірно володіє ним.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд находить, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-81, 89, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Н.А.Медведєва