ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 639/5362/17

Провадження № 22-ц/790/2749/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Кіся П.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 лютого 2018 року в складі судді Гаврилюк С. М. по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якій позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 49,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачам, шляхом реалізації предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, проведеною відповідно до законодавства, в розмірі 700768,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 лютого 2018 року позовну заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 лютого 2018 року у справі № 639/5362/17 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме ст. 257 ЦПК України, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

Апелянт зазначає, що позивач був належним чином повідомлений про судове засідання 29 січня 2018 року, а про час судового засідання 19 лютого 2018 року був проінформований недостовірно; вважає, що суд першої інстанції передчасно визнав повторну неявку позивача у судове засідання без поважних причин.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 лютого 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2018 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Призначено цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки до розгляду судом апеляційної інстанції в судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Харківської області на 11 год. 30 хв. 11 травня 2018 року.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи відповідно до статті 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Залишаючи без розгляду позовну заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 111, 124, том 1), у судове засідання в 12-00 годин 29 січня 2018 року та повторно в 08-40 годин 19 лютого 2018 року не з'явився, всупереч вимогам, передбаченим ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав; у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач .

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною першою, третьою ст. 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Частиною першою ст. 64 ЦПК України встановлено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 175, ч. 2 ст. 356 ЦПК України в позовні заяві та апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Статтею 128 ЦПК України встановлено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв'язку з їхньою діяльністю.

Статтею 130 ЦПК України встановлено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Статтею 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи .

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Посилання апелянта на неповідомлення належним чином про розгляд справи спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у справі є юридична особа, місцезнаходження якої зазначено: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; адреса для листування: м. Київ, вул. Пушиної, 23, к. 316.

Таким чином, адреса для листування позивача як юридичної особи - публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» зазначена: м. Київ, вул. Пушиної, 23, к. 316.

Згідно матеріалів справи, представники позивача - публічного акціонерного товариства «УкрсСиббанк» змінювались під час судового розгляду справи, однак, вони мають єдиний процесуальний статус - представника юридичної особи як сторони, а саме позивача, у справі, яка згідно вимог закону бере участь у справі через свого представника.

Повістки про виклик до суду надсилалися за вказаною в матеріалах справи адресою для листування позивача: м. Київ, вул. Пушиної, 23, к. 316, тобто, позивачу, який є юридичною особою, за вказаною адресою відповідно до вимог ст. ст. 128-130 ЦПК України.

Як свідчать матеріали справи, у судове засідання, що було призначене на 12-00 годин 29 січня 2018 року та повторно в 08-40 годин 19 лютого 2018 року позивач не з'явився, всупереч вимогам, передбаченим ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав (а.с. 111,124, том 1).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (частина 2 ст. 257 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав щодо залишення вказаного позову без розгляду, оскільки позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах вищенаведених норм процесуального закону та матеріалах справи.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, які є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Судовим розглядом підстав для скасування ухвали суду, передбачених ст. 379 ЦПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції постановлена ухвала з додержанням норм процесуального права, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді