Справа №461/3205/18
Провадження №2/461/923/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Городецької Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Думича Р.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом доОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1, яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Крім того, у даній квартирі зареєстрована невістка позивача ОСОБА_3 та онука ОСОБА_4 Стверджує, що відповідачі ніколи не проживали у вказаній вище квартирі, і станом на нині вони не проживають в Україні. На його думку, оскільки відповідачі не проживають у його квартирі більше як шість місяців, не сплачують витрат за житлово-комунальні послуги, не приймають участі у спільному побуті, а відтак втратили право користування житловою квартирою.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 07 червня 2018 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з мотивів наведених у позовній заяві.

Відповідачі та треті особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вони не з'явилися у судове засідання без поважних причин.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2 (а.с.4-5).

У вказаній вище квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки ЛМПК «Айсберг» №2261 від 25.05.2018 року (а.с.6).

Матеріалами справи встановлено, що невістка позивача ОСОБА_3 та онука ОСОБА_4 ніколи не проживали у квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується актами ЛМКП «Айсберг» від 29.11.2017 року, 23.01.2018 року та 17.04.2018 року.

Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають.

Реєстрація проживання відповідачів у квартирі перешкоджає позивачу у здійсненні права повного розпоряджання майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, відповідачі з 2015 року не проживають без поважних причин у квартирі, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, що перешкоджає позивачу, як співвласнику квартири, здійснювати права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку про можливість визнання ОСОБА_3 та її доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст.259,263-265,279 ЦПК України, ст. 391,405 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1), ОСОБА_6 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 та її доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 25 вересня 2018 року.

Суддя Л.М.Городецька