Справа 202/5791/18
Провадження № 2/202/2286/2018
21 листопада 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.
при секретарі Герасименко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_1, третя особа: Державна Фінансова інспекція в Дніпропетровській області про стягнення незаконно отриманих коштів по адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання,
У вересні 2018 року Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа: Державна Фінансова інспекція в Дніпропетровській області про стягнення незаконно отриманих коштів по адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 звернувся до управління за призначенням адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі допомога ВПО). Допомога була призначена на період з 26.11.2014 року по 28.02.2015 рік у загальній сумі 2799,33 грн. При заповненні заяви для призначення допомоги ВПО відповідач зазначив про відсутність у будь-кого з членів сім'ї транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції. Під час проведення ревізії в управлінні Державною фінансовою інспекцією у Дніпропетровської області шляхом опрацювання даних бази Міністерства фінансів України було виявлено, що під час отримання допомоги ВПО відповідач мав у володінні два транспортних засоби, а саме: KIA SORENTO 2199, зареєстровано 07.07.2012 року та HYUNDAI TUCSON, зареєстровано 26.01.2008 року. Відповідно до п.6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли у володінні сімї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску. Внаслідок того, що відповідач не повідомив управління про наявність у нього двох транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції, ОСОБА_1 отримав неналежну йому допомогу ВПО з 26.11.2014 року по 28.02.2015 рік у загальній сумі 2799,33 грн. ОСОБА_1 28 вересня 2016 року було направлено повідомлення з вимогою термінового перерахунку коштів у розмірі 2799,33грн., однак останній у добровільному порядку зазначену суму не сплатив. На підставі викладеного, для повернення коштів до Державного бюджету України управління змушено звернутися до суду.
Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами, встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505. Порядком передбачений ряд обмежень щодо отримання допомоги. Так, допомога не призначається, якщо будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. У цьому випадку внутрішньо переміщена особа на вимогу управління соціального захисту населення має повернути виплачену надміру грошову допомогу. У разі невиконання вимоги управління в добровільному порядку, грошові кошти підлягають стягненню в судовому порядку.
Судом встановлено, що 26 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою №1086 для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 у заяві зазначаються відомості про наявність у володінні всіх членів сімї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску).
У своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що ані в нього, ані у будь-кого з членів сімї немає транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску), що згідно п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги.
На підставі вищезазначеної заяви ОСОБА_1 на період з 26 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 рік була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Загальний розмір допомоги за вищевказаний період склав 2799,33 грн.
Відповідно до акту ревізії Управління Державної фінансової інспекції у Дніпропетровської області № 04.2-20/14 від 27 вересня 2016 року, шляхом опрацювання даних бази Міністерства фінансів України було виявлено, що під час отримання допомоги ВПО ОСОБА_1 мав два транспортних засоби, а саме: KIA SORENTO 2199, 2012 року випуску, зареєстровано 07.07.2012 року та HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску, зареєстровано 26.01.2008 року.
Відповідно до п. 10 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
Відповідно до п. 11 Порядку уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
У результаті неповідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, управлінням ОСОБА_1 були надмірно нараховані кошти за період з 26 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 рік у загальній сумі 2799,33 грн.
Своїм листом №4320 від 28 вересня 2016 року управління повідомило відповідача про необхідність повернення надмірно виплачених коштів. Проте, станом на день розгляду справи доказів сплати надмірно сплачених коштів суду надано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст. ст. 179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку не повернув надміру виплачені кошти, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Г. Зосименко