У х в а л а

26 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 210/3281/14-ц

провадження № 61-46677ск18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року в справі за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту послугу з централізованого опалення,

В с т а н о в и в:

1. У червні 2014 року КП ТМ «Криворіжтепломережа» звернулося до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останього заборгованість за спожиту послугу централізованого опалювання в розмірі 6 168 грн 53 коп.

2. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП ТМ «Криворіжтепломережа» борг за спожиту послугу з централізованого опалення за період з 01 вересня 2008 року по 01 листопада 2013 року в розмірі 6 148 грн 53 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

3. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь КП ТМ «Криворіжтепломережа» судового збору в розмірі 243 грн 60 коп. скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. Судові витрати, понесені КП ТМ «Криворіжтепломережа» на сплату судового збору в розмірі 243 грн 60 коп. компенсовано за рахунок держави. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

4. 25 жовтня 2018 року ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року.

5. В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати повністю, постанову апеляційного суду скасувати в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції і справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

6. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

7. Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

9. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

10. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

12. Ціна позову в даній справі становить6 168 грн 53 коп., яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100=176 200 грн).

13. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

14. При цьому, у касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що вказана справа має виняткове значення для учасника справи, оскільки позов КП ТМ «Криворіжтепломережа» до нього, як споживача послуги опалення та гарячої води, юридично безпідставний, має ознаки вимагання та завдав йому моральну шкоду в розмірі 12 297 грн 06 коп.

15. Зазначені ОСОБА_2 аргументи суд вважає необґрунтованими. Крім того, належних доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в малозначній справі ним не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

16. Крім того, в резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначено, що вона не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

17. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

18. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

19. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. Frаnce» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruаІla Gomez de la Torre v. Spain» (Брулья Гомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

20. З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року в справі за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту послугу з централізованого опалення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк