Дата документу 29.11.2018 Справа № 322/525/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/525/18 Головуючий у 1 інстанції: Шиш А.Б.
Провадження № 22-ц/807/462/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ПриватБанк» на ухвалу судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 липня 2018 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 24 липня 2006 року в розмірі 34165,73 грн. та судових витрат в розмірі 1762 грн.

Ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 липня 2018 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на належне усунення зазначених в ухвалі судді суду першої інстанції недоліків позовної заяви, просить скасувати ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість наданого позивачем розрахунку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Запорізької області від 16 серпня 2018 року справу передано в провадження судді Дашковської А.В.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 серпня 2018 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито з урахуванням вимог абз. 3 п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», де передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах; відповідно до положення п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, згідно якого до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область, з місцезнаходженням у місті Запоріжжя.

Указом Президента України № 297/2018 від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначену цивільну справу було передано до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року справу передано у провадження судді-доповідача Дашковської А.В. та визначено склад колегії: головуючий суддя - Дашковська А.В., судді: Кримська О.В., Бєлка В.Ю.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 листопада 2018 року справу прийнято до провадження та призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України позивач недоліки позовної заяви не усунув, вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху не виконав.

Проте, колегія суду не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що 31 травня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 2-4).

На підтвердження доводів, викладених в позовній заяві, позивачем додано розрахунок заборгованості (а.с. 5-7)

Ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху з тих підстав, що позивачем надано необґрунтований розрахунок заборгованості.

Суд першої інстанції звернув увагу на відсутність формул та/або арифметичних дій, за якими розраховані: поточна та прострочена заборгованість за кредитом; відсотки на поточну та прострочену заборгованість за кредитом, загальний залишок заборгованості. А також суд визнав необхідним зобов'язати банк навести у розрахунку підрахування окремо по кожному його рядку.

На виконання вищевказаної ухвали судді 25 червня 2018 року позивачем направлено заяву про усунення недоліків та додано виписку по особовому рахунку відповідача, належно засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви та копії належно засвідчених документів для відповідача (а.с. 31).

У заяві про усунення недоліків банк вказав, що розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, містить відомості щодо розміру відсоткової ставки, розміру нарахованих відсотків, пені, суми коштів, які надходили в рахунок погашення заборгованості, суму використаних кредитних коштів, періоду нарахування, відомості щодо розміру простроченого зобов'язання, а також навів формули, які застосовувались для нарахування відсотків в різні періоди.

Ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 липня 2018 року позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу через те, що позивач визначені недоліки позовної заяви у встановлений судом строк не усунув, оскільки доданий до позовної заяви розрахунок не відображає арифметичні дії, за яким розрахована заборгованість, а отже, на думку суду, є необгрунтованим.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Висновки суду першої інстанції про неусунення недоліків позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» є необґрунтованими.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач виклав в ній обставини, якими обґрунтував свої вимоги, зазначив докази, які, на його думку, підтверджують наведені обставин, надав в повному обсязі всі розрахунки заборгованості за вказаним договором. До позовної заяви позивач надав копію відповідних письмових доказів.

При цьому, виконуючи ухвалу суду, банк надав виписку про рух коштів по картрахунку відповідача, саме на якому як на первинному документі базується наведений банком табличний розрахунок, а також зазначив формули, застосовані ним для нарахування відсотків у різні періоди.

Проте суд визнав наданий банком розрахунок необґрунтованим у розумінні п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Між тим, вказана норма не містить визначення терміну «обґрунтованості», але слід вважати, що такий розрахунок має бути розгорнутим, включаючи у себе всі складові заборгованості, які входять до суми стягнення, а також має бути наданий на їх обґрунтування первісний базовий документ, на підставі якого розрахунок здійснено.

Колегія суддів вважає, що вказаним критеріям наданий банком розрахунок відповідає, а виписка по картрахунку банком надана як першоджерело його виконання на вимогу суду про обґрунтування цього розрахунку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст. 12,13 ЦПК України).

З огляду на принцип диспозитивності у цивільному процесі особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суддя на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Питання про належність і допустимість доказів, їх оцінку, суд має вирішувати в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а не на стадії відкриття провадження у справі. Позивач додав до заяви докази, які вважав за потрібне надати суду; якщо ж вони не підтверджують позовні вимоги, то це є підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки зазначені в ухвалі судді недоліки не свідчать про невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України, то вважати їх обґрунтованою підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачу не можна.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву позивачу, в той час як остання за вищенаведеними критеріями відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а недоліки були усунуті.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованими, а постановлена ухвала судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 липня 2018 року у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 липня 2018 року у цій справі скасувати та справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: