Справа № 681/1008/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Горгулько Н.А.,

за участю секретаря судових засідань - Будника Д.О.,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

єдиний унікальний номер справи: 681/1008/17;

номер провадження 2/681/669/2017;

сторони та інші учасники справи:

-позивач - ОСОБА_5,

-відповідачі: ОСОБА_6,

ОСОБА_4,

ОСОБА_7,

ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення шкоди у формі упущеної вигоди, -

в с т а н о в и в :

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В липні 2017 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним позовом вказуючи на те, що вона являється власником земельної ділянки площею 1.37 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Полонської міської ради Полонського району Хмельницької області за межами населеного пункту, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та свідоцтва про право на спадщину за законом №057854. З 2010 року вона не мала змоги сама обробляти дану земельну ділянку. Відповідачі самовільно заволоділи найкращою частиною цієї земельної ділянки та використовували її для власних потреб. В березні 2017 року вона вирішила самостійно обробляти земельну ділянку, однак відповідачі перешкоджають їй у цьому, влаштовуючи сварки з нею, її дочкою та онуком. Вказує, що у зв'язку з самовільним заняттям її земельної ділянки їй в 2017 році було заподіяно шкоди у розмірі близько 5000 грн. у вигляді упущеної вигоди, а загалом за сім років самовільного зайняття відповідачами її земельної ділянки їй завдано матеріальної шкоди близько 30000 грн. Просить стягнути на її користь з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в розмірі 30000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вимоги позовної заяви підтримали, пояснювали, що упущена вигода полягає у грошових коштах, які ОСОБА_5 могла б отримати від здачі в оренду належної їй земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він певний час обробляв частину цієї земельної ділянки, однак коли ОСОБА_3 йому сказав, що має документи на цю земельну ділянку і подав до суду, він осінню 2017 року звільнив її, так як у нього документів на неї не було.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Про розгляд судом справи повідомлені належним чином.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27 липня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 10 год. 22 серпня 2018 року.

22 серпня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Полонського районного суду у справі №681/582/17 за позовом ОСОБА_7 до Полонської районної державної адміністрації, третя особа: Полонська міська рада про визнання протиправним розпорядження.

21 травня 2018 р. ухвалою суду провадження поновлено та призначено розгляд справи на 09 год. 30 хв. 13 червня 2018 року.

13 червня 2018 року відповідач ОСОБА_7, перед початком судового засідання, подала до суду зустрічну позовну заяву, тому розгляд справи було відкладено для вирішення питання про прийняття судом зустрічної позовної заяви та, у зв'язку з відпусткою головуючої, розгляд справи призначено на 15 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 26 червня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_7 залишено буз руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 02 серпня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_7 повернуто у зв'язку з тим, що недоліки нею не було усунуто.

15 серпня 2018 року відповідач ОСОБА_7 заявила клопотання про відкладення судового розгляду для можливості укладення угоди з адвокатом, таке клопотання було задоволено судом та відкладено розгляд справи на 9 год. 30 хв. 20 вересня 2018 року.

20 вересня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення у справі.

3. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 являється власником земельної ділянки площею 1.37 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Полонської міської ради Полонського району Хмельницької області за межами населеного пункту, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та свідоцтва про право на спадщину за законом №057854. (а.с.4-5).

Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 15.12.2015 року, межі земельної ділянки, яка знаходиться за межами н.п. Полонської міської ради, площею 1,37га, наданої ОСОБА_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, закріплені межовими знаками в кількості 4 шт та передані на зберігання ОСОБА_5 (а.с.6)

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків, 3) причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів у разі, якби придбана ним земельна ділянка була вільною.

Упущена вигода це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. При визначенні упущеної вигоди (неодержаних доходів) враховуються вжиті кредитором заходи для їх одержання. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби зобовязання було виконано боржником належним чином. Нічим не підтверджені розрахунки кредитора про можливі доходи до уваги братися не повинні.

Розмір упущеної вигоди повинен визначатися з урахуванням часу, протягом якого тривали протиправні дії відповідача, розумних витрат на отримання доходів, які кредитор поніс би, якби не відбулося порушення права. Обґрунтування і доказування розміру збитків здійснюється кредитором. Така вимога обумовлена основною спрямованістю інститутів цивільно-правової відповідальності саме на відшкодування збитків. Нездатність кредитора обґрунтувати вимоги про відшкодування упущеної вигоди може бути для суду підставою для відмови в задоволенні таких вимог.

Відповідно до ст..1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, ЗК.

Згідно зі статтею 211 ЗК за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть відповідно до законодавства цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до статті 152 ЗК держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій.

Позивач при зверненні до суду розрахунок упущеної вигоди, що складає 30000 грн. розраховує з посиланням на те, що відповідачі протягом семи років незаконно користуються належною їй земельною ділянкою, вважає, що за рік такого користування їй завдано шкоди на суму 5000 грн., а за сім років - 30000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем подано суду наступні документи: схему земельної ділянки та розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

В даному випадку судом встановлено факт самовільного зайняття відповідачами земельної ділянки, що належить позивачу, однак позивачем не обґрунтовано та не доведено підставність нарахування 30000 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, не надано суду доказів на підтвердження реальної можливості на отримання доходів від користування та розпорядження земельною ділянкою, шляхом здачі її в оренду.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з відповідачів 30000 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-265, 279,280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його підписання або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_5, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків та дані паспорта невідомі.

Відповідач1: ОСОБА_6, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків та дані паспорта невідомі.

Відповідач2: ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків та дані паспорта невідомі.

Відповідач3: ОСОБА_7, місце проживання: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач4: ОСОБА_8, місце проживання: АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків та дані паспорта невідомі.

Повний текст рішення виготовлено 25 вересня 2018 року.

Суддя Полонського

районного суду Н.А.Горгулько