Дата документу 09.11.2018 Справа № 554/5090/18
Єдиний унікальний номер справи:554/5090/18
Провадження № 2/554/2416/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09.11.2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Бугрія В.М., за участю секретаря судового засідання Сороки Ю.Г., позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: перша Полтавська державна нотаіральна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування ,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до суду до ОСОБА_3 громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: перша Полтавська державна нотаіральна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування , в якому просила визнати в порядку спадкування право власності на гараж, який знаходиться за адресою, м. Полтава вул. Пушкіна,1. 1970 р. побудови з погребом та оглядовою ямою загальною площею, 16,6 м.кв. за позивачем ОСОБА_1 паспорт КН № 334592 виданий 11 лютого 1997 р., Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області РНОКПП № НОМЕР_1, адреса місця проживання: 36000 АДРЕСА_1.

Позивач мотивує заявлені вимоги тим, що на підставі заяви позивача першою Полтавською Державною нотаріальною конторою 07 квітня 1997 р., була заведена нотаріальна справа № 150/1997. До спадкового майна належить гараж 1970 р. побудови з погребом та оглядовою ямою загальною площею 16,6 м.кв. 30 травня 2018 р. позивачка, яка являється єдиною спадкоємицею після померлого ОСОБА_4, звернулась із заявою про вчинення нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на вказаний гараж. 30.05.2018 року державний нотаріус першої Полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності у спадкоємця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.07.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.08.2018 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб першу Полтавську державну нотаріальну контору.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.08.2018 року закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позов просили задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради в судове засідання не з»явився, на електронну адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу без участі, підтримали поданий відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи першої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, є спадкоємцем після померлого ОСОБА_6, 17.12.1995 року.

07.04.1997 року на підставі заповіту була заведене спадкова справа № 150/1997 відповідно до якої ОСОБА_1 прийняла у спадщину 1/5 частину квартири АДРЕСА_2.

30 травня 2018 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про вчинення нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на гараж після померлого 17.12.1995 року ОСОБА_4 державним нотаріусом першої Полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності у спадкоємця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до матеріалів судової справи померлому ОСОБА_4 був наданий у користування сарай. Лист від 13.08.1970 № 944 року підтверджує факт перебування у ОСОБА_4 сараю та відповідно надавався дозвіл на ремонт ветхого сарая . Дозволу на будівництво гаражу не надавалось.

Також відповідно до листа Управління майном комунальної власності м.Полтави № 01-05/01.1-10/1003 розпорядженням органу приватизації від 07.04.199 року за № 4614 , загальною площею 73, 0кв.м., передана у власність шляхом приватизації на склад сім'ї 5 осіб при передачі квартири АДРЕСА_3. Передача у власність гаражу не відбувалась.

Також даний факт підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судовому засіданні та свідоцтвом про спадщину за заповітом від 07.04.1997 року, відповідно до якого до складу спадщини входила тільки 1/5 частка квартири 1, АДРЕСА_4

Відповідно до норм ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вищевикладеного гараж по вул. Пушкіна, 1 не перебував у власності спадкодавця на момент відкриття спадщини (17.12.1998року), тому воно не входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Таким чином, в порядку, визначеному ст. 376 ЦК України, самочинним вважається: а) будівництво нерухомого майна, якщо збудовано на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; б) відведена не для цієї мети; в) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; г) з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до змісту позову та доказів гараж по вул. Пушкіна, 1 у м.Полтави побудований без відповідного документа, який надає право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту, без згоди власника (користувача) земельної ділянки.

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_10 не є ні власником, ні землекористувачем земельної ділянки по вул. Пушкіна, 1 у м. Полтаві..

Позивачка зазначає що спірний гараж був побудований у 1970 року, на тої час діяв Цивільний кодекс Української РСР.

Відповідно до вимог статті 105 Цивільного кодексу Української РСР громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

За позовом виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів такий будинок або частина його можуть бути безоплатно вилучені судом і зараховані до фонду місцевої Ради народних депутатів або за рішенням виконавчого

комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів знесені громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок. Знесення чи вилучення будинку, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту

або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, провадиться, коли громадянин не привів його, після попередження, у відповідність з проектом чи зазначеними нормами і правилами.

Господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача.

Керуючись 2, 12, 13, 76-81, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: перша Полтавська державна нотаіральна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського Апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення прогошошено 19.11.2018 року.

Суддя В.М.Бугрій