Справа № 355/1313/18
Провадження № 2/355/711/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Лисюка О.Д.

за участю секретарів судового засідання Старенької С.М., Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення,

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

10 вересня 2018 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2(надалі відповідач) про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення. Позовну заяву обґрунтовує тим, що згідно рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 березня 2016 рокуз ОСОБА_2на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 лютого 2016 року. Донька проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, розмір аліментів, що становить 700,00 грн. є недостатнім для утримання дитини. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд змінити розмір аліментів,які стягуються на підставі вказаного рішення суду, та стягнути з ОСОБА_2на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Також викликався у судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч. 11 ст. 128 ЦПК України). Причини неявки, суду не повідомив.

Згідно ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також відповідач, який належним чином повідомлений не з'явився в судове засідання та причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені cудом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 15 грудня 2012 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якої батьком записано ОСОБА_2, а матірю записано ОСОБА_1 (а.с. 9). Одруження виявилось не вдалим, а тому рішенням Баришівського районного суду Київської області від 19 лютого 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 березня 2016 рокуз ОСОБА_2на користь ОСОБА_1стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 лютого 2016 року.

Станом на 01 вересня 2018 року у ОСОБА_2 утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 21579,31 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виданого головним державним виконавцем Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області ОСОБА_4 (а.с. 12).

V. Мотивація позиції суду.

У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як зазначила позивач у позовній заяві, донька знаходиться на її утриманні, відповідач аліменти не сплачує та має заборгованість. Відповідач відзив на позов не подав.

Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів суд враховує те, що визначення способу стягнення аліментів є виключним правом стягувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. Крім того, з часу присудження аліментів рівень життя значно підвищився, розмір аліментів, які стягнуті з відповідача, на сьогоднішній день не відповідає мінімальному розміру, визначеному законом. У звязку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини.

При цьому, саме на батьків покладається забезпечення належних умов малолітнім дітям.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Аліменти у новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили, оскільки згідно з розясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 1 січня 2018 року встановлений прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 1762 грн., відповідно до ст. 7 Закону «Про державний бюджет на 2018 рік».

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи ту обставину, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп. за розгляд справи в суді.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180-183, 192 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення- задовольнити.

2. Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року.

3. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, селище Баришівка, Київська область, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, селище Баришівка, Київська область, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, селище Баришівка, Київська область, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за розгляд справи в суді (реквізити для сплати судового збору: Рахунок отримувача 6001, Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030106), п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Баришівський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_5

Повний текст судового рішення складено

26.11.2018 року