Провадження № 2-н/161/396/18
У Х В А Л А

26 вересня 2018 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 вересня 2018 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу, у якій заявниця просить стягувати аліментів з ОСОБА_2 в її користь на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення даної заяви про видачу судового наказу, за період з 17 липня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши матеріали вищевказаної заяви ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 161 ЦПК України закріплений перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, а саме: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вищезазначений перелік є вичерпний.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу, заявниця просить стягувати аліменти з ОСОБА_2 за період з 17 липня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, проте вищевказаною нормою законодавства в наказному провадженні не передбачається правовий механізм стягнення аліментів за минулий час.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 слід відмовити, а також роз'яснити заявниці положення ч. 2 ст. 166 ЦПК України, а саме, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку

Керуючись ст. ст. 76-81, 160, 165, 166, 186 ЦПК України, ст. 191 СК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала в повному обсязі складена 26 вересня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська