Справа № 226/1375/18

Провадження №2/226/586/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 вересня 2018 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.

за участю секретаря Тіссен О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у заочному судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Мирноградська міська рада, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад встановлені строки.

В обґрунтування вимог вказала, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31.05.1990 року вона є власником будинку, розташованого по вулиці Ветеранів війни (40 років Жовтня),78 в м.Мирноград Донецької області, де значиться постійно зареєстрованим її рідний брат відповідач ОСОБА_2, який з 2014 року в будинку без поважних причин не проживає і ним не користується. Вказуючи на те, що відповідач після реєстрації його в даному будинку не проживав і будинком не користувався та що фактичне його місце перебування їй невідоме, що створює для неї труднощі в оформленні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та неможливість вільно розпоряджатись своєю власністю, позивачка просить суд припинити право користування відповідача житловим приміщенням в зазначеному будинку, визнавши його таким, що втратив право користування цим будинком.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з третьою особою ОСОБА_3, з яким в 1990 році за договором купівлі-продажу придбали жилий будинок, розташований по вулиці 40 років Жовтня, 78, правоустановлюючі документи на який оформлені на її імя. В 2014року з початком антитерористичної операції її брат ОСОБА_2 мешканець м.Макіївки попросив прописати його у цьому будинку, щоб стати на облік в управлінні Пенсійного фонду у м.Димитров, проти чого вона не заперечувала. Прописавшись в її будинку, відповідач повернувся в м.Макіївку. Від родичів їй стало відомо, що він виїхав з м.Макіївки до Краснодарського Краю, але точного його місця перебування вона не знає, бо з початку 2015року з ним жодного разу не спілкувалася. Про відсутність брата в м.Димитрові вона в 2015році повідомила управління Пенсійного фонду. В теперішній час вони з чоловіком мають намір подарувати будинок своїй доньці, але реєстрація відповідача в їх будинку перешкоджає їм в повноцінному розпорядженні своїм правом власності. Зазначаючи на це, позивачка просить суд визнати відповідача втратившим право користування її будинком.

Відповідач, судовий виклик якого здійснювався відповідно до вимог процесуального закону, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, що дає суду підстави для розгляду справи у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.1990 року, посвідченого Третьою Красноармійською державною нотаріальною конторою, є власником будинку № 78 по вулиці Ветеранів війни (колишня назва 40 років Жовтня) в м.Мирноград Донецької області (арк.спр.3-4).

Будинок придбано в період шлюбу позивачки з третьою особою ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради, відповідач ОСОБА_2,1955року народження, з 2014року значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7)

Відповідно до акту координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирнограда від 29.05.2018року, відповідач ОСОБА_2 в будинку № 78 по вулиці Ветеранів війни в м.Мирноград Донецької області не проживає з 2014 року (арк.спр.5).

Зазначена обставина знайшла своє повне підтвердження і в показаннях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сусідів позивачки, які підтвердили суду, що в будинку №78 по вул. Ветеранів війни в м.Мирнограді позивачка проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_3 Зі слів позивачки їм відомо, що в їх будинку зареєстрований її брат, який з ними ніколи не проживав та якого вони жодного разу за місцем проживання позивачки не бачили.

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право приватної власності є непорушним. Це означає, що особа згідно з вимогами ст.ст.316,317,319 Цивільного Кодексу має право на безперешкодне володіння, користування і розпорядження належним їй майном, в тому числі на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 Цивільного Кодексу та ст.150 Житлового Кодексу України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, що з 2014 року будинок №78 по вулиці Ветеранів війни в м.Мирноград Донецької області за своїм цільовим призначенням відповідачем не використовується. Його відсутність в вищезазначеному житловому приміщенні складає більше 3 років і носить безперервний характер, що відповідно до ст. 391 ЦК України надає позивачці, як власнику, право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження будинком.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону і втрачають право на користування ним у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Так як судом встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні відсутній більше року без поважних на те причин, спільним побутом з позивачкою не повязаний, домовленості між ним та позивачкою, як власником житла, щодо порядку використання жилого будинку відсутні, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.16,316,317,319,321,405 Цивільного Кодексу України, ст.ст.4,5,89,259,263-265,280-282 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце реєстрації: м.Мирноград, Донецька область, вул.Бридька, буд.69, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: м.Мирноград, Донецька область, вул.Ветеранів війни, буд.78, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: м.Мирноград, Донецька область, вул.Ветеранів війни, буд.78, таким, що втратив право користування будинком №78 по вулиці Ветеранів війни в м.Мирноград Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Л.І.Клепка