ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/807/18Головуючий у 1-й інстанції - Коломієць Н.З.
Провадження № 22-ц/817/228/18 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін - представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області - Бойко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №608/807/18 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року, ухваленого суддею Коломієць Н.З., повний текст якого складений 30 липня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Чортківської районної державної адміністрації, Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В:

у травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Чортківської районної державної адміністрації, Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання за ним, жителем с.Пробіжна, Чортківського району, Тернопільської області право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,68 га на території Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в січні 1963 року був прийнятий в члени аграрно-акціонерного господарства "Пробіжнянське" (ААГ "Пробіжнянське"), де до 31 серпня 1998 року працював різноробочим. Протоколом зборів уповноважених колгоспників ААГ "Пробіжнянське" від 23 грудня 1997 року № 4, було вирішено виділити йому сертифікат на земельний пай. Звернувшись у липні 2017 року до Чортківської районної державної адміністрації стосовно оформлення права на земельну частку (пай), йому було відмовлено у цьому, у зв'язку з не внесенням його прізвища до списків осіб, що мають право на земельну частку (пай), і тим, що сертифікат про право на земельну частку (пай) на його ім'я не видавався. Вважає, що не включення його прізвища до списків пайовиків позбавляє його права на реалізацію гарантованого законом права на земельну частку (пай). В зв'язку з такими обставинами позивач змушений звернутися в суд за захистом свого права. Просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,68 га на території Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області (за межами населеного пункту) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що відносяться до земель запасу державної власності.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1, жителя с.Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, поштовий індекс 48520, ідентифікаційний код 39766192, до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8), Чортківської районної державної адміністрації (48500, вул. Шевченка, 23, м.Чортків, Тернопільська область), Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області (48520, с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області) про визнання права власності на земельну частку (пай) - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1, жителя с.Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, поштовий індекс 48520, ідентифікаційний код 39766192, право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,68 га на території Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області (за межами населеного пункту) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, землі запасу державної власності.

В апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області просить скасувати рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року по справі №608/807/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі, а також стягнути із ОСОБА_1 (48520, с.Пробіжна, Чортківський район, Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (46021, м.Тернопіль, вул. Грушевського, 8, ) сплачений судовий збір у розмірі 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) гривні, посилаючись на те, що воно прийняте без врахування усіх істотних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області зазначило, що посилання позивача на те, що він був членом КСП "Пробіжнянський" на час видачі йому державного акта на право колективної власності на землю є доволі спірним фактом, оскільки в позовній заяві та долучених до неї документів не міститься жодних відомостей, які підтверджують його членство у цьому підприємстві. Суд посилаючись в своєму рішенні на те, що позивач працював до пенсії різноробочим, не свідчить про його членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, а про наявність трудових відносин з ним. Також, не є належним доказом підтвердження членства ОСОБА_1 у підприємстві й копія протоколу №4 зборів уповноважених к-ків ААГ "Пробіжнянське" від 23 грудня 1997 року, оскільки у ньому зазначено, що слухали його заяву про виділення земельного паю. Судом невірно застосовано норму матеріального права, а саме ст.9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", оскільки в ній відсутня норма щодо права члена колективного сільськогосподарського підприємства на земельну частку (пай). Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки останній знав про порушення своїх прав на землю з часу виникнення права на розпаювання земель КСП "Пробіжнянський", тобто з моменту отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю - 27 червня 1996 року, і через свою недбалість не вжив заходів щодо відновлення свого порушеного права на землю у встановлені законодавством строки.

У судовому засіданні представник ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області - Бойко О.В. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник Чортківської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Представник Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №460.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних учасників процесу.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки(паю) в натурі, тощо. Аналізуючи вказані нормативно-правові акти, в них не визначено та не встановлено будь-яких умов чи обмежень, недотримання яких, матиме наслідком невнесення у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) особи, яка була членом сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції в повній мірі не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до пунктів 3-4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1992 року, чинній на момент виникнення правовідносин) та п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

При цьому, право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обов'язковим додатком - списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства.

У ч.1 ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну часту (пай) у встановленому законодавством порядку.

Частиною третьою статті першої цього Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Також пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року "Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Судом встановлено, що відповідно до рішення сесії Пробіжнянської сільської Ради народних депутатів від 22 травня 1996 року № 22/5 колективному сільськогосподарському підприємству "Пробіжнянський" 21 червня 1996 року був виданий Державний акт на право колективної власності на землю Серія ТР-98, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №28, згідно якого землю в розмірі 1577,0 гектарів передано у колективну власність для виробництва сільськогосподарської продукції (а.с. 58-70).

Як вбачається зі Списку членів колективного сільськогосподарського підприємства "Пробіжнянський", доданого до вказаного Акту, ОСОБА_1 відсутній у списку.

Доказів про те, що ОСОБА_1 був членом колективного сільськогосподарського підприємства "Пробіжнянський" суду не представив.

З довідки, виданої ААГ "Пробіжнянське" вбачається, що ОСОБА_1 перебував членом ААГ "Пробіжнянське", дата вступу в колгосп січень 1963 року по 01 лютого 1991 року та з 01 липня 1997 року по 31 серпня 1998 року (а.с. 18).

Отже, відомостей про те, що ОСОБА_1 був членом колективного сільськогосподарського підприємства "Пробіжнянський" вказана довідка не містить.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що Аграрно-акціонерне господарство "Пробіжнянське" (ААГ "Пробіжнянське") було зареєстровано 15.10.1996р., тобто після видачі Державного акту на право колективної власності на землю і відповідно ОСОБА_1 не міг бути членом ААГ "Пробіжнянське" в період з січня 1963 року по 01 лютого 1991 року, як це зазначено у вказаній довідці.

Тому, колегія суддів вважає, що дана довідка не може бути доказом по справі, оскільки вона містить недостовірну інформацію.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом не здобуто і в матеріалах справи не міститься доказів про те, що ОСОБА_1 був членом КСП "Пробіжнянський" на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю і відповідно його не було включено до списку доданого до акту, а тому право позивача не порушено і відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Чортківської районної державної адміністрації, Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну частку (пай).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Застосування строку позовної давності можливе лише за наявності порушення відповідачем прав позивача. Якщо ж судом встановлено, що відповідачем не порушено право відповідача, то застосування строку позовної давності не можливе, а необхідно відмовляти у задоволенні позовних вимог саме з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області слід задовольнити, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року - скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Чортківської районної державної адміністрації, Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну частку (пай) - відмовити за безпідставністю.

Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) гривні, тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 (жителя с.Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, поштовий індекс 48520, паспорт серія НОМЕР_2, виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області від 12 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Грушевського, 8, м. Тернопіль, поштовий індекс 46021, код ЄДРПОУ - 39766192) сплачений ними судовий збір у розмірі 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) гривні.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області - задовольнити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року - скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Чортківської районної державної адміністрації, Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну частку (пай) - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (жителя с.Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, поштовий індекс 48520, паспорт серія НОМЕР_2, виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області від 12 вересня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Грушевського, 8, м. Тернопіль, поштовий індекс 46021, код ЄДРПОУ - 39766192) сплачений ними судовий збір у розмірі 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 листопада 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи