Справа №: 272/1113/18
Провадження № 2/272/601/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Палазюк В.М.
при секретарі Смолінській І.П.
за участю прокурора Прокопенко О.В.
розглянувши в заочному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Андрушівка цивільну справу за позовом керівника Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -
Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що вироком Андрушівського районного суду від 31.05.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. Згідно вироку ОСОБА_2 14.12.2017 року, близько 21 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керуючи власним скутером "Navigator" 2007 року випуску, без реєстраційного номера, темно - синього кольору, який перебував у технічно непрацездатному стані через непрацездатність та невідповідність гальмівної системи та системи запалення, без ввімкненого світла фари в темну пору доби, рухаючись по вул. Заводська в смт. Червоне Андрушівського району Житомирської області по зустрічній проїзній частині, проїжджаючи повз будинок № 21 даної вулиці, внаслідок злочинної недбалості, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який рухався по краю автошляху в зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості. Тому він в період з 14.12.2017 року по 03.01.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у Андрушівській центральній районній лікарні і витрати на його лікування за один день становили 264,08 грн., а в цілому на його лікування затрачено 5281,60 грн.. Прокурор просить позов задовольнити та вказані кошти стягнути з відповідача.
Відповідач тричі не з"явився в судове засідання. У відповідності до ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлений належним чином. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 280 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що вироком Андрушівського районного суду від 31.05.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та призначено йому покарання. З вироку вбачається, що ОСОБА_2 14.12.2017 року, близько 21 год. 15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керуючи власним скутером "Navigator" 2007 року випуску, без реєстраційного номера, темно - синього кольору, який перебував у технічно непрацездатному стані через непрацездатність та невідповідність гальмівної системи та системи запалення, без ввімкненого світла фари в темну пору доби, рухаючись по вул. Заводська в смт. Червоне Андрушівського району Житомирської області по зустрічній проїзній частині, проїжджаючи повз будинок № 21 даної вулиці, внаслідок злочинної недбалості, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який рухався по краю автошляху в зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості. У зв"язку з отриманними тілесними ушкодженнями в період з 14.12.2017 року по 03.01.2018 року ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Андрушівській центральній районній лікарні та за вказаний період витрати на його лікування склали 5281,60 грн..
Згідно ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, суд вважає що внаслідок винних дій відповідача закладом охорони здоров"я на лікування потерпілого ОСОБА_3 витрачені кошти, а саме Андрушівською районною лікарнею в сумі 5281, 60 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2.
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 16.07.1993 року № 545; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.
Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідач вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий ОСОБА_3 перебував на лікуванні, що підтверджується матеріалами справи та наданими доказами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що при задоволенні позову з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
Керуючись ст. ст.12, 13, 19, 81, 82, 141, 259, 264, 265, 268, 280-282, 354, ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704, 80 грн. судового збору.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Андрушівського районного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 28.11.2018 року
Суддя:ОСОБА_4