П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Київ

Справа №761/23962/17-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 21 листопада 2018 року

Повний текст постанови складено 23 листопада 2018 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідач Громадська організація «Київська міська спілка автомобілістів України»

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Волошиним В.О. 05 липня 2018 року, повний текст рішення виготовлено 09 липня 2018 року в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України», про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №761/23962/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/1068/2018
Головуючий у суді першої інстанції:Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В липні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України», в якому просив суд: визнати незаконною та скасувати Постанову президії Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України» № 7 від 26 серпня 2016р. «Про перегляд та встановлення розміру членського внеску для відокремлених структурних підрозділів автостоянок Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він з 2006р.є членом Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України».26 серпня 2016р.Президія відповідача в оспорюваній Постанові безпідставно та необґрунтовано збільшила розмір членського внеску на 42 %. Всі звернення позивача в досудовому порядку, з метою надати відомості - складові про збільшення членського внеску були проігноровані відповідачем. На думку позивача підстава збільшення розміру членського внеску, яка зазначена відповідачем в оспорюваній Постанові є безпідставна, а тому позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1. народження, паспорт громадянина України НОМЕР_1, виданий 08 травня 2003р. Баришівським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1)до Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 8-А) про визнання незаконною та скасування постанови - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні судом обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року було відкрито провадження у справі.

31 серпня 2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження цього суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5, підтримали доводи апеляційної скарги.

Голова ГО «Київська міська спілка автомобілістів України» ОСОБА_6, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_2 до 30 листопада 2016 року був членом Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України».

26 серпня 2016 року президією Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України» було прийнято Постанову «Про перегляд та встановлення розміру членського внеску для відокремлених структурних підрозділів автостоянок Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів», відповідно до якої з 01 вересня 2016 року були встановлені розміри членських внесків:

1.1. Для членів Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України», які не мають особистих транспортних засобів і не розміщують їх на колективних автостоянках, річний внесок становить 10,0 грн.

1.2. Члени Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України», які користуються колективними автостоянками для організованого розміщення особистих транспортних засобів, членський внесок встановлюється за місяць - 400,0 грн.

Зі змісту оспорюваної Постанови вбачається, що збільшення розміру щомісячного, річного внеску члена Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України» відбулось внаслідок змін до податкового законодавства і відповідне збільшення ставки плату за землю, на яких розташовані автостоянки.

Відповідно до п. 5.7 Статуту відповідача виконавчим органом міської Спілки у період між пленумами (засіданнями) міської Ради є її Президія, яка збирається на засідання один раз на місяць. Позачергові засідання Президії міської Ради Спілки відбуваються за розпорядженням Голови міської Спілки або за пропозицією третини її членів. До повноважень Президії міської Ради спілки належить встановлення та затвердження розмірів членських внесків.

Згідно п. 6.1., 6.2 Статуту відповідача кошти міської Спілки складаються з: вступних та членських внесків; коштів від господарської та іншої діяльності господарських товариств, госпрозрахункових установ, організацій та підприємств, створених міською Спілкою з метою виконання статутних завдань; добровільних внесків, благодійних пожертвувань громадян, організацій та інших надходжень, які не заборонені законом. Розміри і порядок сплати вступних та членських внесків встановлює Президія міської Ради Спілки в залежності від соціально - економічних умов та особливостей, що склалися у поточний час.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що оспорювана Постанова президії Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України» порушує його права, як члена цієї Громадської організації, оскільки на думку позивача збільшення членського внеску є безпідставним.

Згідно з ст. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Протягом всього часу розгляду справи стороною позивача не було надано суду належних і допустимих доказів в обґрунтування зазначених позовних вимог. Так, сторона позивача не подавала до суду заяви про забезпечення, витребування доказів, щодо обґрунтованості складових членського внеску, як і не було заявлено клопотання про призначення по справі відповідної експертизи з метою встановлення обґрунтованих підстав для збільшення розміру членського внеску. При цьому, зі змісту листа ДПІ у Деснянському районі ГУ ДВЧ у м. Києві від 21 листопада 2017р.№ 1347/9/26-52-12-03-33, який було надано стороною відповідача, в якості письмового доказу, вбачається, що відповідач є платником земельного податку, розмір якого суттєво збільшився (а.с. 72, 73).

Крім того, відповідно до ст.3 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду з вказаним позовом (аналогічна норма міститься в ст. 4 діючого ЦПК України) , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Судом встановлено, що з 30 листопада 2016 року позивач не є членом Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів України», і не зобов'язаний з зазначеної дати виконувати рішення виконавчого органу відповідача.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Махлай

О.І.Шкоріна