АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4235/18 Справа № 175/1469/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

06 вересня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

за участю секретаря Кравцової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2018 року у відкритті провадження по справі №175/1469/18 за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Дніпровське приміське обєднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення відмовлено (а.с.16).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали судді, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.а.с.23-27,39-40).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала судді скасуванню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2, суддя першої інстанції виходив з того, що вирішення питань постановлених в заяві ОСОБА_2 може в подальшому вплинути на спадкові права та обовязки щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, у звязку з чим вбачається спір про право заявника на спадщину, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Із вказаним висновком судді 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд розглядає за правилами окремого провадження.

Згідно із ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення за умови, що встановлення факту не пов'язане з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, 25 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

ОСОБА_2 в своїй заяві просить прийняти рішення, яким визнати її, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як таку, що проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як жінка і чоловік без шлюбу, а також визнати її, як фізичну особу, яка перебувала на утриманні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 2010 року по день його смерті, тобто по 07.11.2017 року (а.с.4-5).

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичний факт за своєю правовою суттю є передумовою правовідносин, встановлення якого може бути предметом судового розгляду в порядку окремого провадження лише за умови, що він має юридичний характер, тобто відповідно до закону викликає юридичні наслідки, такі як виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій, в іншому ж випадку, тобто у разі наявності в заяві будь-яких вказівок на породження спору, такі заяви розглядаються в порядку позовного провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що вирішення питань постановлених в заяві ОСОБА_2 може в подальшому вплинути на спадкові права та обовязки щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, у звязку з чим вбачається спір про право заявника, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, з вищезазначених підстав.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суддя не дав оцінки наданих нею доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до незгоди з висновками суду та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

До того ж при вирішенні питання щодо відкриття провадження по справі чи відмови у відкритті суд не оцінює докази, зазначені та подані учасниками справи.

Порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: