МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
______________________________________________________________________
Справа № 521/79/16-ц
Номер провадження № 2/521/3491/18
УХВАЛА

14 листопада 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

судді - Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 науково-дослідного експертно криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України за участю третьої особи ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

В процесі її розгляду представником відповідача ОСОБА_3 науково-дослідного експертно криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України заявлено клопотання про залишення в порядку п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позову без розгляду.

В обґрунтування клопотання відповідач послався на те, що даний позов обєктивно перебуває в провадженні двох судів різних юрисдикції, а саме в Малиновському районному суді м.Одеси та Верховному Суді.

При цьому, предмет спору є однаковим.

Однаковими є сторони та підстави позову.

Так, справа №815/70/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 науково-дослідного експертно криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України за участю третьої особи ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу вже розглянута ОСОБА_3 окружним адміністративним судом та ОСОБА_3 апеляційним адміністративним судом по суті, у задоволені позову відмовлено.

11.07.2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на вищевказані рішення.

Розгляд того ж спору, між тими ж сторонами, з тих же підстав відповідач вважав зловживанням процесуальними правами з боку позивача, порушенням п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, яке може призвести до різних судових рішень в одному спорі, ухвалених судами різних юрисдикцій, що суперечить загальним засадам судочинства.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, поряд із тим, визнав, що дійсно скористався правом на звернення до суду, предявивши два тотожні позови до судів адміністративної та цивільної юрисдикції.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №468), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання, думку учасників справи суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 науково-дослідного експертно криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України про залишення позову в порядку п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України без розгляду підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що в проваджені судів цивільної та адміністративної юрисдикції в період з 2016 по 2018 роки перебуває спір ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України за участю третьої особи директора ОСОБА_3 Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

При цьому, предмет спору, сторони та підстави позову є однаковими.

Зазначене вбачається із тексту позовної заяви, постанови ОСОБА_3 окружного адміністративного суду, визнано ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Судами адміністративної юрисдикції позов розглянутий по суті заявлених ОСОБА_2 вимог : 26.03.2018 року ухвалено рішення ОСОБА_3 окружним адміністративним судом, 21.06.2018 року постанова ОСОБА_3 апеляційним адміністративним судом.

Так, у задоволені позову ОСОБА_5 відмовлено з підстав не доведення ним самого факту прийняття його на роботу, укладення трудового договору та подальшого звільнення з НДЕКЦ, який є юридичною особою публічного права.

Як вбачається зі змісту постанови ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду судом в порядку ст. 319 КАС України не встановлено порушення окружним судом правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, що є обовязковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

11.07.2018 року Верховним Судом відкрито провадження у справі №815/70/16 за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення ОСОБА_3 окружного адміністративного суду від 26.03.2018 року та постанову ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 року.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Залишення заяви без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у звязку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Законодавцем визначений вичерпний перелік підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Такі вимоги національного процесуального закону узгоджуються із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Вирішуючи клопотання відповідача про застосування п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд погоджується із доводами його представника про те, що продовження розгляду зазначеної цивільної справи є суттєвим порушення діючого процесуального законодавства з огляду на неможливість розгляду двох аналогічних позовів в судах різних юрисдикцій та може призвести до різних судових рішень в одному спорі, ухвалених судами різних юрисдикцій, що суперечить загальним засадам судочинства, призводить до правової невизначеності.

Суд не приймає до уваги доводами представника позивача про встановлення ОСОБА_3 апеляційним адміністративним судом у постанові від 21.06.2018 року порушень правил юрисдикції, оскільки спір вирішений судом по суті, у позові відмовлено за недоведеністю позивачем своїх вимог.

Зазначення судом, що «працівник, якого фактично допущено до роботи без оформлення трудових відносин, може використати спеціальний спосіб захисту порушеного права, визначений статтями 232 та 235 КЗпПУ із звернення до суду належної юрисдикції » є виключно запропонованим судом можливим іншим способом захисту порушеного права, яким може скористатись ОСОБА_2 як особа, яка буде доводити в суді, що була допущена до роботи без укладення трудового договору за згодою керівництва, визначивши саме цю обставину підставою свого нового позову із зверненням до суду належної юрисдикції та не впливає на обєктивні обставини наявності п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, п.4 ч.1 ст. 257, ст. 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 науково-дослідного експертно криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України за участю третьої особи ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 21.11.2018 року.