Справа № 265/7511/18
Провадження № 2/265/1735/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

при секретарі Мамаєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_3

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_1 від 03 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скалун Р.В. Крім неї у даній квартирі зареєстровані її сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та онук, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Син ОСОБА_2 та онук ОСОБА_2 не проживають в даній квартирі з липня 2017 року, місце їх перебування зараз невідоме. Отже, не проживаючи у даній квартирі з липня 2017 року, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2 за комунальні послуги не сплачують, витрати по утриманню квартири не несуть. Таким чином, оскільки вони не проживають за місцем реєстрації, отримати згоди останніх на зняття з реєстрації не представляється можливим, та вони не користуються житловим приміщенням без поважних причин з липня 2017 року, вважає, що вони втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщення у квартирі АДРЕСА_4

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов повністю, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином в установленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації та опублікування судовик викликів на офіційному е-сайті «Судова влада».

Третя особа ОСОБА_3 не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти задоволення позову.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Р.В. на посвідченого у реєстрі за НОМЕР_1.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з довідки, виданої ТОВ «Житло - Гарант» від 30 липня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно акту № 20 від 30 липня 2018 року, складеного ТОВ «Житло Гарант» за підписом ОСОБА_5, та підписами сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зареєстровані у квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично не проживають у ній з липня 2017 року у зв'язку з виїздом за межі України.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5, а відповідачі ОСОБА_2. ОСОБА_2, будучи зареєстрованими у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи в ній понад рік, перешкоджають у розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим визнати відповідачів такими що втратили право користування даною квартирою.

На підставі викладеного, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 391, ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України , ст.ст. 12, 13, 81, 206, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 31 жовтня 2018 року.

Суддя