Справа № 577/3454/18
Провадження № 2/577/1351/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Галяна С.В.,

при секретарі Кучер Л.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке розташоване в АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що він, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25.08.2000 року є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 Сумської області. У вказаному будинку зареєстрований він та відповідач ОСОБА_2 Вже більше восьми років ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку, не користується ним. Перешкод в користуванні будинком відповідачу ніхто не чинив, вона добровільно та свідомо не користується цим житлом. Добровільно з реєстрації ОСОБА_2 знятися відмовляється, а її реєстрація за вказаною адресою створює йому перешкоди як власнику в користуванні та розпорядженні нерухомим майном. За таких обставин прохає визнати відповідача таким, що втратила право користування спірним житловим будинком АДРЕСА_3

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що ОСОБА_2 є йому двоюрідною сестрою, яка з 2010 року зареєстрована в його будинку за адресою: АДРЕСА_4. Вказана реєстрація ОСОБА_2 необхідна була їй для навчання, але вже більше восьми років остання не проживає у вказаному будинку, не користується ним. Перешкод в користуванні будинком відповідачу ніхто не чинив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку (а.с.23,25,26).

Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що в АДРЕСА_5 мається житловий будинок, який згідно свідоцтва про право на житловий будинок від 25.08.2000 року належить ОСОБА_1 В даному будинку значаться зареєстровані ОСОБА_1 - дружина позивача та ОСОБА_2 - двоюрідна сестра позивача (а.с.7). Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в даному будинку з 15.04.2010 року, але фактично жодного дня з моменту реєстрації не проживала (а.с.7,22).

Як підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, яка є сусідом позивача та ОСОБА_1 - дружина позивача, ОСОБА_2 є двоюрідною сестрою позивача, за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 ніколи не бачили, її речі в будинку відсутні.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом України по справам № 6-709цс16 від 16.11.2016 р., № 6-2931цс16 від 15.05.2017 р.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_4, відповідач ОСОБА_2 є його двоюрідною сестрою, у зв'язку із чим ОСОБА_2 15.04.2010 року була зареєстрована в належного позивачу житлового будинку. Але фактично жодного дня з моменту реєстрації остання не проживала.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача ОСОБА_2 на користування чужим майном - спірним житловим будинком підлягає припиненню на вимогу власника цього майна ОСОБА_1 відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України.

З огляду на встановлені факти та надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити - визнати ОСОБА_2 такою, що втратив право користування житловим будинком адресою: АДРЕСА_4.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317,319,383,391,405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України , ст.ст. 10, 13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_6

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2018 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_7, РНОКПП: НОМЕР_1)

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_8

Суддя Галян С. В.