Справа № 575/775/18
Провадження № 2/575/197/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2018 р. смт. Велика Писарівка
В.Писарівський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Савєльєвої А.І.
за участю секретаря Доценко Т.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.В.Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно сплачує щомісячно поштовим переказом на її користь на утримання дитини згідно їхньої домовленості аліменти в розмірі 200 грн, нещодавно ця сума збільшена до 300 грн, але цих коштів не достатньо для утримання дитини. Аліменти які сплачує відповідач не відповідає сьогоденню та значно менший за визначений законодавством розмір. Відповідач є військовим пенсіонером, має регулярний дохід у вигляді пенсії, який повністю витрачає на власні потреби, інших утриманців не має. За таких обставин позивач просить позов задовольнити.
Позивач у судовому засіданні присутньою не була, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про виклик до суду, про причини неявки суд не повідомив, відзиву із запереченнями проти позову та заяви про розгляд справи без його участі не подав.
Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.
Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області з 17.02.2007 (а.с.10) до 13.09.2009 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження якого (а.с.9) в графі «батько» значиться ОСОБА_3. Сторони проживають окремо, неповнолітня дитина знаходяться на матеріальному утриманні матері - позивача по справі (а.с.14).
Згідно статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття (ч.2); сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3).
Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Невиплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на які вони мають право відповідно до законодавства становить порушення їх майнових прав відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає таке: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини висловив наступну думку: «Поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1.
Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Утримання неповнолітньої дитини являється обов'язком як матері, так в рівній мірі і батька.
Згідно з положеннями ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). При цьому, ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідач відзиву із запереченнями проти позову не подав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Враховуючи обставини справи, відсутність інформації щодо працевлаштування відповідача, його доходів та складу сім'ї у зв'язку з неподанням відзиву на позов та необхідних доказів, приймаючи до уваги приписи ст.184 СК України, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у заявленій позивачем частці від його заробітку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, а також судовий збір на користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України.
На підставі ст.ст. 180,181,182,184,191 Сімейного Кодексу України,
керуючись ст.ст. 12,13,42,48,76,258,259,263-265,268,273,280-284,354,355,430 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.06.2018 і до досягнення дитиною віку повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після поверення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : А.І.Савєльєва