Провадження № 2/638/4424/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Семіряд І.В..

при секретарі - Романовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «ПриватБанк», далі Банк), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованності за кредитним договором.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1, звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 27.06.2006, згідно якої отримала кредит у розмірі 2600.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 24.06.2018 має заборгованність у розмірі 18465,33 грн., з яких: відсотки за користування кредитом- 4835,00 грн., пеня- 16342,15 грн., а також штрафи: фіксована частина- 500,00 грн., відсоткова складова- 855,49 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає вимогам ст. ст. 274-279 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.06.2006 ОСОБА_1, заповнила та підписала заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті , складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладені договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невідємних частини договору. При цьому у сторін договору виникають обовязки: у кредитора- інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п. 1.1.3.1.9 договору, у позивачальника отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 договору ).

За умовами вказаного вище договору ОСОБА_1, отримала кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору., а у разі невиконання зобовязань за договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту(у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 правил надання банківських послуг при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн.,клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють надату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Пунктом 2.1.1.7.6 правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями відповідно до умов Договору.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями відповідно до умов Договору.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Як вбачається з наданого банком розрахунку, заборгованість за договором б/н від 27.06.2006 року станом на 24.06.2018 року утворилась у розмірі 18465,33 грн., з яких: відсотки за користування кредитом- 4835,00 грн., пеня- 16342,15 грн., а також штрафи: фіксована частина- 500,00 грн., відсоткова складова- 855,49 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Банком нарахована пеня за період з 01.11.2015 р. по 24.06.2018 р. в сумі 16342,15 грн.

Статтею 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність. Частиною другої цієї статті визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені.

Оскільки ПАТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом 22.08.2018 р. пеня підлягає стягненню з відповідача з 22.08.2017 року по 24.06.2018 року , що відповідно до розрахунку заборгованості становить 8612,36 грн.

Вказана позиція висловлена в постанові Верховного Суду № 310/11534/13-ц від 04.07.2018.

Крім того, Умовами договору передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу, який має як фіксовану величину, так і відсоткову складову від суми заборгованості.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Виходячи з того, що одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними, вони не повинні застосовуватися судом.

Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 грн. та штрафу (відсоткова складової) у розмірі 855,49 грн. задоволенню не підлягають.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, тобто 1762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 258, 526, 549, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ( МФО 3052299 рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 27.06.2006 р. в сумі розмірі 13447,36 грн. (тринадцять тисяч чотириста сорок сіми грн. 36 коп.) грн., з яких відсотки за користування кредитом 4835,00 грн., пеня - 8612,36 грн.

Стягнути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ( МФО 3052299 рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат, ) судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

СУДДЯ - І.В. Семіряд