Провадження №2/523/842/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"19" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 жовтня 2016 року, ОСОБА_2, о 13 годині 00 хвилин керуючи автомобілем МАЗ 43704-222, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці В. Стуса, 1 А у місті Одесі, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечний інтервал, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілями Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_2, «Honda Accord», реєстраційний номер ВН 8108ВЕ, «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_3, які були припарковані на узбіччі проїзної частини, чим порушив вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідальність ОСОБА_2 на час вчинення ним ДТП згідно страхового полісу була застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз».

23.11.2016р. суд Малиновського районного суду міста Одеси визнав ОСОБА_2 винним та притягнув до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

04.11.2016р. ПрАТ «Європейський Страховий Союз» для визначення суми матеріального збитку, вартості пошкоджень, направило до СПД ОСОБА_3, який склав акт колісного транспортного засобу Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_2, визначивши вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахування коефіцієнту фізичного зносу - 10 491, 46 грн.

26.12.2016р. позивач повторно звернувся із письмовою заявою про здійснення страхового відшкодування до ПрАТ «Європейський Страховий Союз».

Проте, у продовж 2017 року ПрАТ «Європейський Страховий Союз» виплату не здійснювало, та зволікало у здійсненні страхового відшкодування.

Для забезпечення досудового врегулювання спору позивачем було направлено скаргу до страховика, МТСБУ на бездіяльність ПрАТ «Європейський Страховий Союз» , Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також до страхового омбудсмена.

02.08.2017р. позивача отримав відповідь на його інформаційний запит до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» щодо суми франшизи з якої вбачається, що сума франшизи становить 2000 гривень.

13.07.2017р. ПрАТ «Європейський Страховий Союз» сплатило позивачу пеню та страхове відшкодування без урахування суми франшизи.

В звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суми франшизи у розмірі 2000 гривень.

Внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач переніс моральні страждання в момент оформлення ДТП, тривалий час був позбавлений можливості користуватися автомобілем в побуті, що змінив звичний ритм життя та викликав певні незручності у пересуванні. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у розмірі 3000 гривень.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги у розмірі 3000 гривень.

В судове засідання позивач подав заяву згідно якої підтримав позовні вимог, а також просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 26 жовтня 2016 року, ОСОБА_2, о 13 годині 00 хвилин керуючи автомобілем МАЗ 43704-222, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці В. Стуса, 1 А у місті Одесі, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечний інтервал, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілями Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_2, «Honda Accord», реєстраційний номер ВН 8108ВЕ, «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_3, які були припарковані на узбіччі проїзної частини, чим порушив вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вищевказані факти підтверджуються постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 23.11.2016р., згідно якої ОСОБА_2 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. (а.с. 10)

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже вина відповідача у спричинені позивачу матеріальної шкоди є доведеною.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності до ч. 1,2 ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, оскільки відповідач не довів обставини, що включають його вину у завданні шкоди позивачу, то він повинен відшкодувати заподіяну шкоду.

Автомобіль Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить позивачу ОСОБА_1. (а.с. 8)

Відповідальність ОСОБА_2 на час вчинення ним ДТП згідно страхового полісу була застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз».

04.11.2016р. ПрАТ «Європейський Страховий Союз» для визначення суми матеріального збитку, вартості пошкоджень, направило до СПД ОСОБА_3, який склав акт колісного транспортного засобу Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_2, визначивши вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахування коефіцієнту фізичного зносу - 10 491, 46 грн.

13.07.2017р. ПрАТ «Європейський Страховий Союз» сплатило позивачу пеню та страхове відшкодування без урахування суми франшизи у розмірі 2000 гривень.

Згідно статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 36.6. вищезазначеного Закону передбачено, що страхувальником або особою відповідальною за завдані збитки, має бути компенсовано сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 2000 гривень.

Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає, що діями відповідача були заподіяні моральні страждання позивачу, а саме, у позивача був порушений звичайний спосіб життя, пов'язаний з експлуатацію автомобіля, він був позбавлений можливості використовувати автомобіль за призначенням, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя.

Суд, з урахуванням принципів співмірності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 2000 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач сплатив за надання правової допомоги суму у розмірі 3000 гривень. (а.с. 26-27)

Враховуючи, що судом було відстрочено сплату судового збору позивача до прийняття судового рішення, суд вважає, що з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 16, 23, 1166, 1194, 1187, 1167 ЦК України, статті 9 Закону України «Про страхування», ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 21, кв. 124) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 33)

матеріальну шкоду у розмірі 2000 гривень, моральну шкоду у розмірі 2000 гривень, витрати за надання правової допомоги у розмірі 3000 гривень, а всього стягнути суму у розмірі 7000 гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 21, кв. 124)

на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України, код за , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано 30-ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя: Повний текст рішення складено та підписано 27.11.18