Справа № 182/7610/18
Провадження № 2-к/0182/3/2018
У Х В А Л А

Іменем України

27.11.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області про визнання і виконання на території України рішення Аннінського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 07 серпня 2017 року про спонукання ОСОБА_1 здійснити відчуження частки земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2018 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за місцезнаходженням відповідача ОСОБА_1 від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшло клопотання Департаменту майнових відносин Воронезької області про визнання і виконання на території України рішення Аннінського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 07 серпня 2017 року про спонукання ОСОБА_1 здійснити відчуження частки земельної ділянки.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 було повідомлено про надходження даного клопотання та встановлено місячний строк для подачі можливих письмових заперечень проти клопотання, який обраховується з моменту отримання ухвали (а.с.17). Дану ухвалу ОСОБА_1 отримала 24 жовтня 2018 року, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, однак будь-які заперечення, клопотання або заяви на адресу суду не надходили (а.с.21).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2018 року клопотання Департаменту майнових відносин Воронезької області про визнання і виконання на території України рішення Аннінського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 07 серпня 2017 року про спонукання ОСОБА_1 здійснити відчуження частки земельної ділянки було призначено до розгляду на 27 листопада 2018 року (а.с.22). Однак, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про розгляд даного клопотання, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, в судове засідання не з"явилася, будь-яких заяв на адресу суду не надала (а.с.24).

Відповідно до ч.5 ст.467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд, розглянувши дане клопотання та подані до нього документи, приходить до наступного.

Як встановлено судом, рішенням Аннінського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 07 серпня 2017 року позовні вимоги Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області були задоволенні та винесено рішення щодо спонукання ОСОБА_1 здійснити відчуження частки земельної ділянки (а.с.6-7). Дане рішення суду набрало законної сили 08 вересня 2017 року та підлягає виконанню. На території Російської Федерації вказане рішення не виконувалось, про що свідчить довідка, видана Аннінським районним судом Воронезької області Російської Федерації (а.с.8-9).

Згідно з ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місце знаходженням боржника.

Відповідно до довідки, яка була долучена Аннінським районним судом Воронезької області Російської Федерації, ОСОБА_1 зареєстрована та фактично мешкає за адресою: Україна, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Щорса, буд.80. На підтвердження даного факту Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було направлено запит до Головного територіального управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, відповідно до ЗУ "Про захист персональних даних", ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19). Згідно отриманих даних, місцем реєстрації та проживання ОСОБА_1 є адреса: Україна, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Щорса, буд.80, про що свідчить довідка, яка міститься в матеріалах справи (а.с.20).

Частиною 1 ст.462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.81 ЗУ «Про міжнародне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, які виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Між Російською Федерацією і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м.Мінську 22.01.1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

Відповідно до ст.53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Згідно з ст.54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст.51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Умови Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах дотримані.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, у відповідності до ст.468 ЦПК України, - не встановлено.

Тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання Департаменту майнових відносин Воронезької області про визнання і виконання на території України рішення Аннінського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 07 серпня 2017 року про спонукання ОСОБА_1 здійснити відчуження частки земельної ділянки, є законним та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди «Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності», ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1993 року, ст.462, 463, 467, 468 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області про визнання і виконання на території України рішення Аннінського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 07 серпня 2017 року про спонукання ОСОБА_1 здійснити відчуження частки земельної ділянки - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Аннінського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 07 серпня 2017 року про спонукання ОСОБА_1 здійснити відчуження частки земельної ділянки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_2