КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 листопада 2018 року м. Київ

[1]

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В., перевіривши виконання вимог статті 356 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський ВолодимирАнатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Біллериса Юрія Олексійовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2018 року,

встановив:

рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2018 року позов було задоволено. Не погоджуючись з рішенням, представник відповідача 29 жовтня 2018 року подав апеляційну скаргу та просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення відповідач отримав 24 липня 2018 року та звернувся до суду зі скаргою 23 серпня 2018 року. Однак, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04 вересня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» було повернуто апелянту.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що ухвалу про повернення апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» було направлено 07 вересня 2018 року, тоді як повторно, після усунення обставин, які стали підставою для її повернення, скаргу подано лише 29 жовтня 2018 року. Доказів про те, коли апелянтом було отримано ухвалу про повернення апеляційної скарги представником відповідача надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року апеляційну скаргу відповідача було залишено без руху для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, підтвердженого доказами.

Копію вказаної ухвали було отримано представником апелянта 08 листопада 2018 року.

17 листопада 2018 року представником ТОВ «Кредитні ініціативи» до суду було направлено клопотання про поновлення строку. У вказаному клопотанні представник зазначав, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04 вересня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи», подану у встановлений законом строк, було повернуто апелянту у зв'язку з тим, що її було подано представником за довіреністю, який не є адвокатом, а отже не може представляти інтереси учасника справи у суді апеляційної інстанції. Вказував, що зміни до процесуального законодавства призвели до того, що відповідачу ТОВ «Кредитні ініціативи» довелось укладати договір про надання правової допомоги з адвокатом для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Однак, такі доводи клопотання є необґрунтованими та не можуть бути підставою для задоволення клопотання відповідача, оскільки обставини, на які він посилається, не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. п. 11 п. 16-1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами з 01 січня 2018 року, тоді як апеляційну скаргу подано у жовтні 2018 року, що свідчить про неспроможність доводів апелянта про необізнаність зі змінами у законодавстві.

Доказів на підтвердження неможливості укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом для звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений процесуальним законом строк представником відповідача також не надано.

Крім того, слід зазначити, що при повторному зверненні до суду з апеляційною скаргою після її повернення судом апеляційної інстанції ухвалою від 04 вересня 2018 року, доказів про те, коли саме скаржником було отримано таку ухвалу надано не було, на що було вказано в ухвалі Київського апеляційного суду від 05 листопада 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Разом з тим, при зверненні до суду з клопотанням про поновлення строку вказаних доказів апелянтом повторно надано не було та не вказано за яких обставин такий доказ у нього відсутній.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою 23 серпня 2018 року апелянтом також було пропущено встановлений процесуальним законом строк, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що оскаржуване рішення було ухвалено судом 08 травня 2018 року за відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.262), повний текст рішення було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 11 червня 2018 року, а зі скаргою до суду апелянт звернувся 23 серпня 2018 року, питання про поновлення строку не порушував.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження рішення та не надає доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст.354, 357, 358 ЦПК України, суддя

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Біллериса Юрія Олексійовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2018 року - залишити без руху по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя

№ справи: 752/964/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3870/2018

Головуючий у суді першої інстанції: Дубас Т.В..

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.