Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2358/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог державний нотаріус Виноградівської держнотконтори, про встановлення права власності на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог державний нотаріус Виноградівської держнотконтори, про встановлення права власності на спадщину.

Вимоги позову мотивовано тим, що 31 травня 2005 року помер чоловік позивача ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями в смт.Королево, вул.Дружби №28, що належав померлому на праві власності. Крім позивача спадкоємцями щодо майна померлого є діти спадкодавця та позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивач вказує, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті в спадковому будинку, однак не може оформити спадщину через нотаріальну контору із-за втрати оригінала правовстановлюючого документа на будинок, тому змушена звернутися до суду про визнання за нею права власності на спадковий будинок в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не зявилися, однак подали через канцелярію суду письмові заяви згідно яких вимоги позивача визнають та просять суд розглянути справу у їхню відсутність.

Третя особа без самостійних вимог державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори про день, час та місце розгляду справи будучи повідомленою належним чином своєчасно, в судове засідання також не зявилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 31 травня 2005 року помер чоловік позивача ОСОБА_5, який заповіту не залишив.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями в смт.Королево, вул.Дружби №28, який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Королівською селищною радою 21 серпня 2001 року згідно рішення виконкому Королівської селищної ради за №92 від 02.08.2001 року.

Спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті спадкодавця є його дружина, позивач по справі ОСОБА_1 та діти спадкодавця і позивача, відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідачі подали до суду заяви, посвідчені секретарем виконкому Королівської селищної ради 21.08.2018 року, згідно яких претензій до спадкового майна не заявлять.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд констатує, що позивач після смерті свого чоловіка спадщину прийняла у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним у спадковому будинку, що стверджується відміткою в паспорті громадянина України від 10.07.1998 року та довідкою Королівської селищної ради від 04.07.2018 року № 1076.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Разом з тим листом № 248/01-16 від 05.07.2018 року Виноградівською державною нотаріальною конторою позивача було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, оскільки ним не представлено правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до суду.

Оригінал правовстановлюючого документа на будинок втрачено, про що позивачем подано оголошення в газету Новини Виноградівщини від 07.07.2018 року №26 (8580).

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки.

Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за №483 від 21.06.2018р. та технічного паспорту на житловий будинок даний житловий будинок з надвірними спорудами будівництвом завершений і його інвентаризаційна вартість складає 286 832,00 гривень. Згідно даних КП «Виноградівське РБТІ» житловий будинок з надвірними будівлями в смт.Королево по вул.Дружби, №28 зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Королівською селищною радою 21 серпня 2001 року згідно рішення виконкому Королівської селищної ради за №92 від 02.08.2001 року.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1216, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканкою смт.Королево, вул.Дружби, буд.№28, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в смт.Королево по вул.Дружби, №28, Виноградівського районуну Закарпатської області, загальна корисна площа якого становить 160,4 кв.м, в тому числі житлова площа - 41,4 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийОСОБА_6