Номер провадження: 22-ц/785/1108/18
Номер справи місцевого суду: 495/3353/17
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 року м. Одеса

Справа № 495/3353/17

Провадження № 22-ц/785/1108/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Таварткіладзе О.М., Погорєлової С.О.

з участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи :

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області,ухваленого під головуванням судді Прийомової О.Ю., 03 липня 2017 року, у м. Білгород-Дністровський ,Одеської області , -

встановив:

У травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі і в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з листопада 2010 року по лютий 2016 року перебувала у шлюбі з відповідачем . Від вказаного шлюбу народилися доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, проте відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до повноліття дітей.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей, щомісячно у розмірі по 600 грн. на кожну дитину.

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 03 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 10 травня 2017 року та до досягнення повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до 04 грудня 2025 року, потім з 05 грудня 2025 року у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., до досягнення повноліття ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 45-47).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити в частині розміру аліментів, стягнувши з нього на утримання доньок аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно на кожну дитину.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано те,що відповідач не має спеціальної освіти та обмежений у пошуках роботи, з ним також проживає матір похилого віку, яка отримує незначну пенсію, також судом не враховано те, що незважаючи на те ,що хоча шлюб розірваний ,проте діти дуже часто спілкуються з відповідачем (а.с.51-52).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення , а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з врахуванням майнового стану відповідача, виходив з часткової обґрунтованості позовних вимог та можливості відповідачем надавати матеріальну допомогу дітям у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22.11.2010 року по лютий 2016 року.

Від шлюбу у сторін народилися доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5,6).

Після розірвання шлюбу неповнолітні доньки залишилися проживати з матір'ю - позивачем у справі та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 236 від 10.05.2017 року (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_3 проживає окремо має іншу сім'ю.

Матеріали справи не містять докази працевлаштування відповідача та дійсний його дохід.

Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України та п. 17.3 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я ,матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей,непрацездатних чоловіка, дружини,батьків ,повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції, з врахуванням встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , з врахуванням майнового стану відповідача, який не працює, за станом здоров'я спроможний працевлаштуватися та надавати дітям матеріальну допомогу на їх утримання, з врахуванням положень ст.ст. 180, 184 СК України, вірно визначив розмір аліментів у розмірі 1000 грн. на кожну дитину .

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що відповідач не працює, через відсутність вищої освіти обмежений працевлаштуватися та те , що на утриманні відповідача знаходиться матір пристарілого віку , яка отримує мінімальну пенсію, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини були предметом дослідження судом першої інстанції та суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, вірно врахував майновий стан відповідача та спроможність відповідача працевлаштуватися та надавати дітям достатню матеріальну допомогу для їх розвитку.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, 375,381-384,390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови , зазначений строк обчислюється з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11.08.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

О.М.Таварткіладзе

С.О.Погорєлова