Справа № 502/781/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту належності

та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 16.05.2018 року звернулися до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про визнання про встановлення факту належності ОСОБА_4, яка померла 01.06.2017 року державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №066502, виданого 08.10.2002 року та визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по ? частині земельної ділянки, площею 6,36 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 01.06.2017 року.

17.08.2018 року позивачі надали до канцелярії суду уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої просять встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла 01.06.2017 року земельної ділянки площею 6,36 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0420 та визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по ? частині земельної ділянки, площею 6,36 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району, кадастровий номер :01:001:0420, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 01.06.2017 року

В обґрунтування викладених позовних вимог позивачі зазначили, що ОСОБА_4 померла 01.06.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №491966, виданим Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області. Заповітом, посвідченим 27.01.2007 року секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського району ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б не складалося і загалі все те, що вона матиме право за законом і що їй належати на момент смерті, заповіла в рівних частках внукам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 01.06.2017 року, в тому числі на земельну ділянку, прийняли в рівних частках, шляхом звернення до нотаріальної контори ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ОСОБА_5, син спадкодавця, від спадщини відмовився, про що до нотаріальної контори подав відповідну заяву, спадкова справа №828/2017.

Позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4, як померла 01.06.2017 року, однак оформить спадкове майно в нотаріальній конторі не мають можливості у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №066502, виданий Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області 08.10.2002 року. вказаний державний акт ОСОБА_4 було втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Дунайская заря» від 24.11.2017 року.

Позивачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак від них на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вони просять справу розглядати за їх відсутності, а також зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява Шевченківської сільської ради про те, що позовні вимоги ОСОБА_3І та ОСОБА_2 Визнають в повному обсязі та просять розглянути справу у відсутність представника сільської ради (а.с.47).

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

01 червня 2017 року померла ОСОБА_4, про що 08.06.2017 року складено відповідний актовий запис №305, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.06.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області серія І-ЖД №491966.

Відповідно до довідки, виданої 27 березня 2018 року виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району ОСОБА_4, яка померла 01.06.2017 року було зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 із 206 року до дня смерті.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 27.01.2017 року секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського району за реєстровим №12 ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б не складалося і загалі все те, що вона за законом матиме право і що їй належати на момент смерті, заповіла в рівних частках внукам: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДО №066502, виданого Шевченківською ОСОБА_6 народних депутатів 08 жовтня 2002 року на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської ОСОБА_6 народних депутатів Кілійського району Одеської області від 21 березня 2002 року №7, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельна ділянка 6,36 га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3911.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 6,3634 га на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0420.

Згідно оголошення, опублікованого в газеті «Дунайская заря» 24 листопада 2017 року втрачений державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №066502, виданий 08.10.2002 на ім'я ОСОБА_4.

З повідомлення №814/02-14 від 22.03.2018 року, виданого Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області вбачається, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 6,36 га, що розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району, після померлої 01.06.2017 року ОСОБА_4 (спадкова справа №828/2018 Кілія), у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №066502, виданий Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області 08 жовтня 2002 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно повідомлення № 467/01-16 від 11.07.2018 року, наданого Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, після смерті ОСОБА_4, яка померла 01 червня 2017 року була відкрита спадкова справа №828/2017, із заявою про прийняття спадщини звернулись: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Із заявою по відмову від обов'язкової частки у спадщині звернувся ОСОБА_5.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з пунктом «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової уголи проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

Дослідивши письмові докази, надані позивачами, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності та визнання права власності на земельну ділянку, площею 6,36 га, що розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району, після померлої 01.06.2017 року ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом,обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлій 01.06.2017 року, земельної ділянки площею 6,36 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0420.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на ? частину земельної ділянки площею 6,36 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0420, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 01.06.2017 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на ? частину земельної ділянки площею 6,36 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0420, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 01.06.2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_7