Справа № 204/7616/18
Провадження № 2/204/1986/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, які зазначені в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши суду, що він не працює, та не має змоги сплачувати аліменти на дитину у розмірі 2500,00 грн. щомісяця, крім того, він має на утриманні ще матір похилого віку, яка є інвалідом ОСОБА_4.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2004 року, 07.10.2005 року у сторін народився син ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 16 листопада 2005 року міським управлінням юстиції Дніпропетровської області (арк.с.3).

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачка, скориставшись своїм правом, просила стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на утриманні позивачки, проживає разом з нею за адресою: м. Дніпро, вул. А.Янгеля, 18/40, добровільно допомоги на утримання дитини відповідач не надає, є працездатною особою, має на утриманні матір-інваліда похилого віку, та має іншу дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого останній зазначений в свідоцтві про народження дитини, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину, та вважає, що аліменти слід встановити в розмірі 930 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 141, 180-184 СК України, ст.ст.12,13,76-82,133,141,259,263-265 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1 - аліменти на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 930 (девятсот тридцять) грн. 00 коп., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2018 року і до його повноліття, в особі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В.Токар