Справа № 446/1389/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді: Костюк У. І.

за участі секретаря Коваль В.А.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 05.03.2011 Старояричівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області та стягнути судові витрати з відповідача, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що причиною розпаду їхньої сім'ї послужило те, що у них різні погляди на життя та сімейні відносини. Протягом двох років вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарство не ведуть.

Ухвалою суду від 06.09.2018 р. провадження в справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач 19.09.2018 подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу він не заперечує, тобто згідний на розірвання шлюбу. Частково не згідний з вимогою позивачки щодо стягнення судових витрат, просить стягнути з нього ? судового збору, а решта за рахунок позивачки.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутінсть, позовні вимоги підтримала, просила такий задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, в поданому відзиві просить розглядати справу без його участі, проти позову не заперечує.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З свідоцтва про шлюб, виданого Старояричівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2011 року, актовий запис №4. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина -ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Суд вважає, що причини, які спонукали сторін наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із квитанції № 93 від 20.07.2018 при поданні позову до суду сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 704 грн. 80 коп.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що позивачу ОСОБА_1 слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352,40 грн.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме, 352,40 грн. судового збору.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні в стягненні витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.

В підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу суду позивачем ОСОБА_1 надано довідку, відповідно до якої при підготовці та поданні позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, особою, яка звернулася за допомогою (позивачем ОСОБА_1.) було проведено оплату послуг за підготовку, написання позовної заяви та надання консультацій в розмірі 2000 грн.

Разом з тим, позивачем не надано доказів виконання робіт щодо надання професійної правничої допомоги, а також підтвердження (квитанцію) про оплату останньою таких послуг, а відтак подана позивачем довідка не може слугувати достатньою підставою для задоволення вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141-142, 197, 200, 247, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 05 березня 2011 року Сатрояричівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, за актовим записом №4.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «ОСОБА_1».

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею при подачі позову до суду судові витрати в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

В частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2.

Повний текст рішення виготовлено 27.09.2018.

Суддя У.І. Костюк