Справа № 372/1676/18
Провадження № 2-1193/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Рудніцькій О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про зняття арешту з спадкового майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області зняти неправомірно накладене обтяження (арешт) з спадкового майна, а саме: квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номери обтяжень в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна №1352908 та №1354116.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого було відкрито спадкову справу №110/2018, однак після оформлення спадкового майна позивач дізнався, що на квартиру АДРЕСА_2, що належала покійному накладено арешт листом Державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції за №№4493,4495. Наявність арешту перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, відтак просить суд зняти накладений арешт.

15.06.2018 винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

04.09.2018 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив зняти арешт з спадкового майна.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв, клопотань суду не подав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 за реєстраційним номером обтяження 1352908 зареєстровано 05.10.2004 року 10:06:47 за № 1352908 реєстратором: Обухівською районною державною нотаріальною конторою на підставі листа Державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції від 16.03.2004 року за №4493 та за реєстраційним номером обтяження 1354116 зареєстровано 05.10.2004 року 14:24:31 за № 1354116 реєстратором: Обухівською районною державною нотаріальною конторою на підставі листа Державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції від 16.03.2004 року за №4495 накладений арешт.

Позивач є співвласником спірної квартири за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується витягом із державного реєстру. Як вбачається з довідки №2751 від 31.05.2018 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги оформити спадщину після померлого батька ОСОБА_4. Поряд із тим, підстав вважати незаконним накладення арешту станом на час вчинення цієї виконавчої дії немає, однак такий арешт повинен був бути знятий по завершенні виконавчого провадження або встановленні дійсних даних про власника майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, відповідач переконливих заперечень на позов не подавав, доводи позивача не спростував, наявність правових підстав продовження існування арешту майна не довів.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено порушення прав та законних інтересів позивача як власника майна, які підлягають судовому захисту.

Поряд із тим, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів суд вважає неналежним, оскільки він не ґрунтується на законі, а в судовому засіданні позивач також не зміг конкретизувати правові підстави позову та обґрунтувати співвіднесення сформульованих ним вимог в частині способу захисту із будь-якою нормою права, посилаючись на власну правову необізнаність.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Судом не встановлено наявність правових підстав для покладення в судовому порядку на відповідача виконання обов'язку вчинити дії, передбачені позовними вимогами, зокрема вилучити запис про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та погасити запис про арешт нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, який є архівним додатком Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач не є державним реєстратором, задоволення позовних вимог у пред'явленій суду редакції суд вважає неможливим.

Поряд із тим, слід врахувати правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, згідно якої вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року № 5.

За таких обставин, суд вважає, що слід обрати інший належний спосіб захисту порушених прав та законних інтересів позивача, який ґрунтується на законі та є достатнім для відновлення порушеного права, а саме слід звільнити з-під арешту, накладеного постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області від 10 березня 2004 року нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, а саме квартиру АДРЕСА_4 (запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційні номери обтяження 1352908, 1354116 від 05.10.2004 року).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позов є законним і обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню шляхом обрання належного способу захисту прав та інтересів позивача у передбачений законом спосіб.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 319 Цивільного кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області від 10 березня 2004 року нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, а саме квартиру АДРЕСА_4 (запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційні номери обтяження 1352908, 1354116 від 05.10.2004 року).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя М.В.Кравченко