Ухвала

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 159/778/17

провадження № 61-1749св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув клопотання публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про зупинення касаційного провадження у справі № 159/778/17 за позовом ОСОБА_4 допублічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Грушицького А. І., Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрінком» (далі - ПАТ «Укрінком»), який є правонаступником публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Український інноваційний банк»), про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року залучено до участі у справі як співвідповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2017 року замінено первісного відповідача ПАТ «Укрінком» на належного відповідача публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (далі - ПАТ «Українська інноваційна компанія»).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Українська інноваційна компанія» звільнити ОСОБА_4 з роботи шляхом видання наказу про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з 14 вересня 2016 року.

Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати за період з 13 липня до 14 вересня 2016 року в розмірі 16 545,00 грн, без утримання податків і обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 вересня 2016 року до 25 січня 2017 року в розмірі 57 667,44 грн.

Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_4 компенсацію за невикористані дні відпустки в розмірі 2 915,50 грн.

Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_4 вихідну допомогу в розмірі 35 728,74 грн.

У стягненні решти сум відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь держави судові витрати у справі в сумі 1 536,00 грн.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за один місяць в розмірі 8 000,00 грн допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ПАТ «Український інноваційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Українська інноваційна компанія», не звільнило ОСОБА_4 з роботи згідно з поданою ним заявою, не провело повний розрахунок при звільненні.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ «Українська інноваційна компанія» про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати та звернення рішення до негайного виконання скасовано і ухвалено нове рішення.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_4 761,90 грн оплати за час простою, 3 332,00 грн оплати за час використаної щорічної відпустки та 4 093,90 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього: 8 187,80 грн.

Стягнуто з ПАТ «Українська інноваційна компанія» в дохід держави 640,00 грн судового збору.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що трудові відносини між сторонами припинилися з моменту закінчення строкового трудового договору - 29 липня 2016 року, а тому підстав для звільнення позивача з роботи за частиною третьою статті 38 КЗпП України немає. Роботодавець у повному розмірі надав позивачу щорічну відпустку пропорційно до відпрацьованого робочого часу. Виходячи із принципу нарахування плати за використану відпустку, ОСОБА_4 має право на оплату відпустки в розмірі 3 332,00 грн. Враховуючи розмір спірної суми, на яку позивач мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розмір середнього заробітку позивача неспівмірний із розміром заборгованості та непропорційний розміру задоволених судом вимог, а тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 липня 2016 року до 25 січня 2017 року слід обмежити сумою виплат, на яку позивач мав право на момент закінчення строкового трудового договору 4 093,90 грн (761,90+3 332,00).

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що в останній день роботи позивача, відповідач не видав наказ про його звільнення, не видав належним чином оформлену трудову книжку, а тому трудові відносини не припинені; безпідставно зменшив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; не вирішив питання про стягнення заробітної плати за період з 16 липня до 14 вересня 2016 року (день звільнення за рішенням суду першої інстанції, яке не скасоване судом апеляційної інстанції).

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2018 року справа за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Українська інноваційна компанія», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати призначена до судового розгляду.

У липні 2018 року до суду надійшло клопотання ПАТ «Українська інноваційна компанія» про зупинення касаційного провадження у справі.

Клопотання мотивоване тим, що розгляд цієї справи неможливий до розгляду Верховним Судом справи № 910/7828/17 у справі за позовом ПАТ «Українська інноваційна компанія» до приватного акціонерного товариства «Оболонь» про стягнення заборгованості за кредитом.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Так, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року справу № 910/8117/17 за позовом ПАТ «Українська інноваційна компанія» до приватного акціонерного товариства «Оболонь», за участю третіх осіб: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, про стягнення 169 298 974,35 грн у зв'язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норм права щодо інституту правонаступництва та правомірності переходу до ПАТ «Українська інноваційна компанія» прав та обов'язків ПАТ «Український інноваційний банк» у справі № 910/7828/17, передано на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстав для зупинення касаційного провадження немає, оскільки постановою Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі № 910/8117/17 касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Оболонь» задоволено. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2017 року і рішення Господарського суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року у справі № 910/8117/17 скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Українська інноваційна компанія» до приватного акціонерного товариства «Оболонь» у повному обсязі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про зупинення касаційного провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: С. Ю. Мартєв В. В. Пророк І. М. Фаловська С. П. Штелик