Справа №345/2504/18
Провадження № 2/345/1196/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Бойко Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської спеціальної школи-інтернат I-III ступенів в особі директора ОСОБА_4 про зобов'язання зробити перерахунок заробітної плати за роботу за сумісництвом та виплату заробітної плати, суд -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позовом.

Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що в Калуській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат I-III ступенів вона працює з 1993 року.

30.08.1993 року позивачка була призначена на посаду вихователя спецшколи-ітернату для слабочуючих дітей. 09.04.1998 року їй встановлено кваліфікаційну категорію на посаді вихователя - «спеціаліст II категорії».

3 01.09.2006 року переведена на посаду вчителя початкових класів. 01.09.2012 року переведена на посаду заступника директора з навчальної роботи.

За результатами атестації в 2013 році їй присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» та присвоєно педагогічне звання « старший вчитель».

16.04.2017 року позивачка проатестована на віповідність займаній посаді як заступник директора з навчальної роботи.

Відповідно пройшла курси підвищення кваліфікації як:

«Учитель-дефектолог «що здійснює роботу з розвитку слухового сприймання та формування вимови у дітей з вадами слуху та української жестової мови - 2016 рік»;

«Керівник загальноосвітнього навчального закладу, учитель початкових класів» -2017 piк.

Наказом № 50-к від 01.09.2017 року позивачку, вчителя початкових класів прийнято на посаду вихователя з неповним тижневим педагогічним навантаженням за сумісництвом на умовах строкового трудового договору з 01 вересня 2017 року на час соціальної відпустки по догляду за дитиною до досягнення дитиною тьохрічного віку основного працівника ОСОБА_5 (6 год.); на час декретної відпустки у зв'язку з вагітністю i пологами основного працівника ОСОБА_6 (1.5 год.). Підставою для видачі такого наказу була заява позивачки від 31.08.2017 року.

06.12.2017 року було видано наказ № 77-к «Про виконання

обов'язків» відповідно до якого позивачці дозволено виконувати обов'язки

вихователя (1.5 год.), на час соціальної відпустки по догляду за дитиною до

досягнення нею трирічного віку основного працівника ОСОБА_6 з

06.12.2017 року по 31.05.2018 року. Підставою видачі даного наказу була заява позивачки від 06.12.2017 року.

Години на посаді вчителя позивачці виплачують відповідно до категорії « спеціаліст вищої категорії» та педагогічного звання « старший вчитель «А оплату праці на посаді вихователя їй спочатку здійснювали по категорії «спеціаліст», а відповідно до довідки про доходи від 11.06.2018 року № 47 оплату здійснюють за посаду - вихователь 2 категорії.

З приводу неправильного нарахування позивачці заробітної плати вона звернулась до ЦК Профспілки працівників освіти i науки України iз відповідною заявою. 14.11.2017 року позивачка отримала відповідь відповідно до якої їй надано роз'яснення сірного питания.

Стосовно встановлення кваліфікаційної категорії вихователю, який за основною посадою працює вчителем спеціальної школи для дітей з вадами слуху, то роз'яснення з питания атестації педагогічних працівників загальноосвітніх навчальних закладів, які мають педагогічне навантаження з певних навчальних предметів i одночасно перебувають на посаді вихователя у цих же закладах, надано Міністерством освіти i науки України листом від 30.11.2004 року №1/9-607.

В листі зазначається про можливість атестації педагогічних працівників, які мають педагогічне навантаження з певних навчальних предметів i одночасно перебувають на посаді вихователя у цих же закладах з того предмета, з якого вони мають педагогічне навантаження за фахом освіти, оскільки у вищих педагогічних навчальних закладах не готуються вихователі для роботи у загальноосвітніх навчальних закладах I.II-III ступенів.

Оплата праці відповідно до встановленої за результатами атестації категорії поширюеться як на години педагогічного навантаження вчителя так i на години навантаження його як вихователя до наступної атестаії.

На oснові вищевказаного листа 24.11.2017 року позивачка звернулась з письмовою заявою до директора школи п. ОСОБА_4 з питаниям про здійснення їй перерахунку оплати праці на посаді вихователя. 13.12.2017 року вона отримала відповідь за №202/05-03/01, що у зв'язку з тим, що вона не перейшла з посади вчителя на посаду вихователя, а прийнята на посаду вихователя за сумісництвом, то норми, передбачені пунктом 3.27 Типового положения педагогічні працівники, які працюють у навчальних закладах за сумісництвом або на умовах строкового трудового договору атестуються на загальних підставах.

На повторне звернення позивачки до директора школи-інтериату ОСОБА_4 про неправильне нарахування їй заробтної плати вона отримала відповідь 13.04.2017 року за №75/05-03/01 з посиланням на норми п.3.22.Типового положения, що за нею зберігаеться присвоєна за результатами кваліфікаційна категорія спеціаліст II категорії.

Оскільки неодноразові звернення з приводу порушення прав позивачки до директора школи-інтернату ОСОБА_4 до ЦК Профспілки працівників освіти i науки України та до Міністерства освіти i науки України не дали позитивних результату, а тому вона змушена звертатись до суду.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали повному обсязі та просять позов задоволити з наведених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просить у задоволенні позову відмовити з наведених у відзиві підстав.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що з 01.09.2017 р. на підставі наказу № 170-к від 29.08.2017 р. позивачка працює вчителем початкових класів.

На підставі наказів від 01.09.2017 р. № 50-к та від 06.12.2017 р. № 77-к позивачка працювала за сумісництвом вихователем (а.с.13).

Згідно із ч. 4 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Тобто, за змістом цієї норми, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 1993 р. № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» передбачено, що робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору.

Згідно пункту першого Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, яке затверджено наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 р. № 43, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.

Відповідно до статті 102-1 КЗпП України, працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Разом із тим відповідно до статті 98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Однак позивачкою не наведено, а судом не встановлено, норм законів та інших нормативно-правових актів, або пунктів галузевих, регіональних угод, колективних договорів, на підставі яких оплату її праці на посаді вихователя слід проводити з урахуванням кваліфікаційної категорії «спеціаліст вищої категорії».

Суд не бере до уваги посилання позивачки на лист Профспілки працівників освіти і науки України від 14.11.2017 р. № 107-3, та лист Міністерства освіти і науки України від 30.11.2004 р. № 1/9-607, оскільки ці листи мають роз'яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд відхиляє також посилання позивачки на Типове положення про атестацію педагогічних працівників (затв. наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 р. № 930), оскільки пунктом 1 цього Типового положення передбачено, що ним визначається порядок атестації педагогічних працівників.

Сфера регулювання оплати праці педагогічних працівників цим Типовим положенням не охоплюється.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачкою не наведено визначених законом підстав (98 КЗпП України) для проведення оплати її праці на посаді вихователя з урахуванням кваліфікаційної категорії «спеціаліст вищої категорії», а її доводи щодо порушення законодавства на оплату праці ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного, ст.ст. 98, 1021 КЗпП України, ст.ст. 19, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Калуської спеціальної школи-інтернат I-III ступенів в особі директора ОСОБА_4 про зобов'язання зробити перерахунок заробітної плати за роботу за сумісництвом та виплату заробітної плати- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: