Справа № 369/8404/18
Провадження № 2/369/3194/18
27.09.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Раситюк М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
В травні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтували тим, що вони проживають у АДРЕСА_3, власником якого є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом НОМЕР_1 від 18.04.2014 року.
Відповідачка ОСОБА_4 на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, однак з 2005 року по даний час в зазначеному будинку не проживає та не з'являлася, у житловому будинку відсутні її речі, що підтверджується актами депутата Боярської міської ради Скринник О.Г. від 26 березня 2015 року, 17 січня 2018 року, 26 квітня 2018 року.
Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нею, чим об'єктивно порушує права позивача.
Тому позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_3.
У судове засідання позивачі не з'явилися, про час день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
За заявою позивачів суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом НОМЕР_1 від 18.04.2014 року.
Згідно копії будинкової книги у даному будинку зареєстровані чотири особи, а саме ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Відповідачка ОСОБА_4 на даний час зареєстрована в АДРЕСА_3, однак з 2005 року по даний час в зазначеному будинку не проживає та не з'являлася, у житловому будинку відсутні її речі, що підтверджується актами депутата Боярської міської ради Скринник О.Г. від 26 березня 2015 року, 17 січня 2018 року, 26 квітня 2018 року.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 26, по вул. Дежнева, в м.Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Судові витрати, суд покладає на сторін у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст.ст. 203, 235, 321, 328, 391, 405, 717 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України, та керуючись статтями 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_3
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. вісімдесят коп).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Київської області або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Дубас Т.В.