РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади,

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади. В обгрунтування позову позивач вказав, що в провадженні слідчих УФР ГУ ДФС в Хмельницькій області знаходиться кримінальне провадження №0000045, яке порушено за його заявою. 18.12.2017 року було скасовано постанову слідчого УФР ГУ ДФС в Хмельницькій області Беринди А.А., який прийняв незаконне рішення у вигляді постанови про закриття даного кримінального провадження 31.03.2017 року, чим спричинив йому майнову та моральну шкоду. Окрім цього, група наглядових прокурорів підтримала цю незаконну постанову шляхом її не скасування, тобто погодились з слідчим, що ця постанова нібито є законною, тобто погодились з слідчим та підтримали незаконне рішення слідчого і тому мають нести солідарну відповідальність, оскільки неналежно здійснювали нагляд за вищенаведеним кримінальним провадженням.

Незаконним рішенням йому завдано моральну шкоду, яка полягає у марнуванні його часу, який він змушений був витрачати на скасування незаконної постанови, моральних стражданнях, які він переніс під впливом цього незаконного рішення, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Порушення його прав та необхідність вжиття заходів для їх захисту він сприйняв та сприймає як зверхнє ставлення до нього як до людини, відчув та відчуває себе приниженим та морально подавленим. Для відновлення своїх прав він вимушений звертатися до суду, що вимагає додаткових затрат часу і вчинення додаткових зусиль.Тому він вважає, що заявлена ним моральна шкода у розмірі 1 000 000 грн. буде адекватним відшкодуванням його моральних страждань.

Крім того, для написання скарги на постанову про закриття кримінального провадження він витратив одну годину власного часу, вартість якої він оцінює в десять тисяч гривень. Для подачі скарги до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду він витратив одну годину часу і вісім гривень на проїзд в маршрутці №30, туди і на зворотній шлях по чотири гривні. У зв`язку з тим, що в судове слухання не було доставлено матеріали кримінального провадження по вині слідчого і прокурора, які неналежним чином виконували свої службові обов`язки, він був змушений витрачати додатково кошти на проїзд та марнувати своє життя по їх вині. Тобто він додатково витратив по вісім гривень на проїзд в суд і з суду додому. Для участі в слуханні у слідчого судді він витратив дві години часу і вісім гривень на проїзд годину на дорогу і годину на участь у слуханні скарги. Тобто фактично витрачено його часу чотири години, які він оцінює в сорок тисяч гривень та вісімнадцять гривень на проїзд в маршрутному таксі. Окрім цього, він витрачав власний папір та електроенергію і фарбу картриджа лазерного принтера та вісімнадцять гривень на копіювання документів. Таким чином майнова шкода складає сорок тисяч сорок дві гривні.

При цьому, з урахуванням положень п.10 ч.2 ст.16, ст.ст.21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 8, 19, 55, 56, 68, 124, 129 Конституції України, положеннями ЦПК України та ЦК України, в тому числі ст.ст.23 та 1174 позивач просить: стягнути з державного бюджету України на його користь один мільйон гривень моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень; стягнути з державного бюджету України на його користь сорок тисяч сорок дві гривні, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник Головного управління ДФС у Хмельницькій області в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що позивач у кримінальному провадженні не є потерпілою особою, а є заявником. Право на відшкодування шкоди встановлено Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Відповідно до ст.1 вказаного Закону передбачені підстави відшкодування моральної шкоди. В даному випадку не вбачається підстав передбачених діючим законодавством. У поданому до суду 01.06.2018 року відзиві зазначили, що вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. На даний час слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Хмельницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000045 від 20.12.2016 р. Позивач просить відшкодувати шкоду заподіяну особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, проте, жодних із причин нанесення шкоди вказаних в ст.1 Закону № 266 «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», позивачу не завдано. Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 1000000грн., то слід зазначити, що незрозуміло з яких підстав виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди, оскільки відсутні докази підтверджуючі ці факти та наявність заподіяної шкоди у вигляді допущених переживань та страждань, яких зазнав позивач. Позивачем не надано відповідних та належних доказів про наявність шкоди, протиправної поведінки, вини, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідачів. Не наведено доказів про істотність змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу ділової репутації. Позивачем не доведено наявності моральної шкоди, не надано доказів щодо обґрунтованості її розміру, тяжкості вимушених змін та зусиль які знадобилися позивачу для нормального життя, тому підстави для задоволення вимог про її стягнення відсутні.

Крім того звернули увагу суду, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває справа № 686/17001/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Управління Державної казначейської служби у м.Хмельницькому та Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади. В позовній заяві по справі № 686/17001/18 зазначено, що 16.11.2016 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду за скаргою ОСОБА_1 суд зобов`язав уповноважену особу СУ ФР ГУ ДФС у Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення вказане у заяві ОСОБА_1 від 25.07.2016р. З даного приводу, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Хмельницькій області 20.12.2016 року було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000045. Отже, як видно з вищезазначеного, предметом розгляду по справі № 686/10651/18 та № 686/17001/18 є відшкодування шкоди заподіяної незаконними діями, пов`язаними із кримінальним провадженням №0000045, досудове розслідування по якому розпочато 20.12.2016р.. На підставі вищевказаного, просили залишити позов без розгляду.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що позивач помилково ототожнює Казначейство з державою. У поданому до суду 30.05.2018 року відзиві просили відмовити в задоволенні позовних вимог та вказали, що Державна казначейська служба України та її територіальні органи в порядку Постанови КМУ №845 від 03.08.2011 року «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів або бюджетних установ» лише виконує рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету України, а не відповідає за зобов`язаннями держави або державних органів. Позивач у позовній заяві жодним чином не довів та не обґрунтував, яку саме шкоду, протиправні дії чи бездіяльність орган Казначейства завдав останньому, та у чому полягала протиправність його діяння як відповідача. Позивач в своєму позові помилково ототожнює Державу Україну з державним органом Головним управлінням Казначейства, що є порушенням ч.2 ст.176 ЦК України. Жодним законодавчим, нормативно-правовим актом не передбачено покладення відповідальності на органи Державної казначейської служби України за дії інших юридичних осіб та держави України в цілому. Головне управління Казначейства не перебувало із позивачем у цивільно-правових відносинах, а тому не завдало і не могло завдати останньому шкоди чи будь-яких інших втрат. Отже, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки самим же позивачем не було вказано яке саме його право порушено Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області та не було вказано жодної правової підстави такого стягнення.

Представник відповідача прокуратури Хмельницької області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві. У поданому до суду 05.06.2018р. відзиві зазначили, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. Позивач в рамках кримінального провадження №0000045 має статус заявника. 24.01.2017р. слідчим винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим, з огляду на те, що з позиції ст.55 КПК України, останньому шкода від кримінального правопорушення не заподіяна. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 30.08.2017р. провадження за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови від 24.01.2017р. про відмову у визнанні потерпілим закрито. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14.09.2017р. вказану ухвалу слідчого судді залишено без змін. Ухвала винесена слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду від 18.12.2017р., за результатами скарги позивача, про скасування постанови слідчого УФР ГУ ДФС в Хмельницькій області від 31.03.2017р. про закриття кримінального провадження №0000045 не тягне наслідків цивільно-правового характеру. Також вона не є доказом того, що дії та бездіяльність працівників правоохоронних органів порушували законні права та інтереси позивача. Вказана ухвала виносилась суддею в порядку ст.303 КПК України, що свідчить про використання позивачем права на звернення до суду в порядку КПК України відносно бездіяльності органів досудового слідства.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Проте, позивачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, погіршення стану здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими людьми тощо, а також не зазначено з яких саме міркувань моральна шкода визначена у сумі 1000000грн. Таким чином, саме по собі задоволення ухвалою суду скарги позивача та скасування постанови слідчого, безспірно не свідчить про протиправність дій відповідачів та завдання позивачу моральної шкоди, оскільки дії слідчого регулюються КПК України, який передбачає спеціальний порядок оскарження дій або бездіяльності слідчого; таким порядком і скористався позивач як способом захисту своїх прав, які він вважав порушеними. Сам факт прийняття постанови від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0000045 не свідчить про завдання позивачу шкоди та про наявність підстав для її відшкодування. Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням його прав. Жодних наведених у Законі України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» неправомірних дій відносно ОСОБА_1 відповідачами не вчинялось, позивачем не надано жодного доказу того, що дії відповідачів є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина. Враховуючи наведене, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 20.12.2016 року на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000045 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.212 КК України та розпочато досудове розслідування, за результатами якого 31.03.2017 року винесено постанову про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року в справі № 686/7019/17 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову слідчого УФР ГУ ДФС в Хмельницькій області Беренди А.А. від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження №000045, як таку, що є невмотивована, винесена передчасно та прийнята без дотримання вимог ст.ст.9, 91-93, 110, 284 КПК України.

Вказані обставини підтверджуються ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року в справі № 686/7019/17.

Статтеє 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1, п.2.ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокре ма, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч.1ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктами 2-3 ч.2 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується: незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок прийняття слідчим УФР ГУ ДФС в Хмельницькій області Берендою А.А. постанови від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження №000045, чи діями групи наглядових прокурорів, було заподіяно шкоди його правам та інтересам, в тому числі моральної та майнової шкоди.

Факт скасування судом прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження в порядку КПК України, не свідчить про заподіяння шкоди позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з державного бюджету України на його користь 1000000грн. моральної та 40042 грн. матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.15,23,1166,1167,1173,1174,1176 ЦК України, ст.ст.4,12,81,258,259,263-265,354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); відповідачі - Головне управління ДФС у Хмельницькій області (місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, вул.Пилипчука,17, ); прокуратура Хмельницької області (місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, провулок Військоматський,3, ); Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, вул.Свободи, 70, ).

Дата складання повного тексту рішення суду 14.09.2018 року.

Суддя: