РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Провадження № 2/510/500/18

Справа № 510/1877/17

27.11.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21 грудня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 600 (вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач, відповідно до договору та угоди, свої зобовязання щодо надання кредитних коштів відповідачувиконав в повному обсязі.

Однак, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала, не надала своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором у неї виникла заборгованість, яка станом на 24 жовтня 2017 року становить 25 968 (двадцять пять тисяч девятсот шістдесят вісім) грн 36 коп. та складається з: заборгованість за тілом кредиту 8 714,74 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 3 772,34 грн, заборгованість за пенею 11 768,50 грн., а також 500,00 грн. штрафу фіксованої частини та 1 212,78 грн. штрафу процентної складової.

Представник позивача у судове засідання зявився , позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судові засідання призначенні на 03 вересня 2018 року о 14 годин 00 хвилин, 30 жовтня 2018 року о 14 годин 00 хвилин, 27 листопада 2018 року о 15 годин 00 хвилин - не зявилася, про дату, час та місце їх проведення сповіщалася належними чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідно до укладеного договору б/н від 21 грудня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 600 (вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач, відповідно до договору та угоди, свої зобовязання щодо надання кредитних коштів відповідачувиконав в повному обсязі.

Однак, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала, не надала своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором у неї виникла заборгованість, яка станом на 24 жовтня 2017 року становить 25 968 (двадцять пять тисяч девятсот шістдесят вісім) грн 36 коп. та складається з: заборгованість за тілом кредиту 8 714,74 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 3 772,34 грн, заборгованість за пенею 11 768,50 грн., а також 500,00 грн. штрафу фіксованої частини та 1 212,78 грн. штрафу процентної складової.

У судовому засіданні яке відбулося 21 травня 2018 року відповідач пояснила суду, що отримані нею від банку гроші буди вкрадені. Крім того, ОСОБА_1 просила долучити до матеріалів справи копію витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно даного витягу 19 вересня 2016 року вона звернулась до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області з заявою про те, що співробітники «Приватбанку» шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошима в сумі 8 500 грн, які належала ОСОБА_2 19 вересня 2016 року було зареєстроване кримінальне провадження за № 00000587.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частино. 5 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, будь-яких відомостей щодо проведення розслідування, наявності результатів розслідування, або наявності рішення суду що набрало законної сили суду надано не було.

Згідно із ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Крім того, представником позивача у судовому засіданні, яке відбулося 11 липня 2018 року, було надано докази того, що в період з 01 січня 2016 року по 06 грудня 2016 року відповідач постійно здійснювала транзакції з особистого рахунку № 146610, що в свою чергу свідчіть про те, що наданні банком гроші були використані ОСОБА_1А на особисті потреби, та спростовує ствердження відповідача про те, що вказанні гроші у неї були вкрадені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання, а на підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_1А не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором та його умовами, а відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та ст. ст. 7, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1(ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25 968 (двадцять пять тисяч девятсот шістдесят вісім) грн 36 коп. за кредитним договором № б/н від 21 грудня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1(ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова