Справа № 265/2799/14-ц
Провадження № 4-с/265/21/18
У Х В А Л А

06 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Костромітіної О. О., за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом з вилученням водійського посвідчення,

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом з вилученням водійського посвідчення.

В обґрунтування своєї скарги заявник посилався на те, що постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві керування транспортним засобом з вилученням водійського посвідчення боржника до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Підставою для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами було те, що у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.03.2018 року за період з 05.05.2014 року по 01.03.2018 року складає 45779,63 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Обґрунтовуючи дане рішення, державний виконавець послався на ст.ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження», які передбачають право державного виконавця виносити вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Із з змісту постанови вбачається, в ній йдеться про заборгованість по аліментам за період часу з 05.05.2014 року по 01.03.2018 року, яка виникла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2147-VIII від 07. 12.2017 року, до 06.02.2018 року. Відповідно до вимог ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Вважає, що Законом України № 2147-VIII від 07.12.2017 року встановлено додаткову юридичну відповідальність за порушення, у вигляді встановлення певного обмеження, за наявності заборгованості, яка утворилась після внесення відповідних змін, сукупний розмір якої повинен перевищувати суму платежів за 6 місяців, саме з моменту внесення змін до даної норми. Таким чином вважає, що постанова державного виконавця від 23.03.2018 року була прийнята без дотримання визначеного шестимісячного періоду.

Окрім того зазначає, що відповідно до вимог ч. 10 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено певні обмеження у застосуванні такого заходу, як тимчасове обмеження у праві керувати транспортними засобами, в тому числі такий захід не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування. Робота ОСОБА_1 повязана з постійними поїздками, він користується його автомобілем, і в разі такої заборони він може втратити роботу, оскільки відповідно до записів в трудової книжки останнього він має спеціальність водія і на різних підприємствах працював водієм. Ці дані державним виконавцем не перевірялись перед прийняттям постанови, даних про це матеріали провадження не містять. Оскаржувану постанову він отримав 07.08.2018 року поштою, простою кореспонденцією, і тільки з цієї дати йому стало відомо про факт прийняття постанови та про її зміст. Враховуючи наведені обставини вважає, що його скарга є обґрунтованою, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року про його тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом з вилученням водійського посвідчення.

22 серпня 2018 року до суду надійшов відзив старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 на скаргу ОСОБА_1, в обґрунтування якого державний виконавець посилається на те, що на виконанні Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/265/1546/14, виданого 16.10.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Дарини, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2014 року і до повноліття дитини.

Боржник неодноразово зявлявся до відділу ДВС ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, про це свідчать особисті записи на обкладинці виконавчого провадження (копія додається).

23.03.2018 року у звязку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів, згідно матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем на підставі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Копію постанови направлено до відома боржнику за вихідним №9612 від 23.03.2018 року простою кореспонденцією. Боржник у скарзі стверджує, що отримав оскаржувану постанову 07.08.2018 року, але будь яких підтверджень не надає. Згідно штампу пошти на конверті, доданому до скарги, боржник отримав лист 31.03.2018 року, тому вважає, що відповідно до п.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає строк оскарження протягом 10

робочих днів з дня коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення її

прав, свобод чи законних інтересів, боржником пропущений строк оскарження вищезазначеної постанови.

Також зазначає, що боржником не було надано до відділу ДВС жодних документів, згідно яких державний виконавець не мав би права виносити постанову про встановлення тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами.

Станом на сьогоднішній день боржником суму боргу не сплачено та заборгованість по аліментам станом на 01.08.2018 року складає 55 495,63 грн.

Таким чином, державним виконавцем в межах його повноважень вжито усіх

передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо виконання

рішення. Крім того зазначила, що винесення зазначеної постанови не є посиленням відповідальності, а є заходами примусового виконання. Просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1

У судовому засіданні боржник ОСОБА_1 просив задовольнити скаргу.

Представник боржника ОСОБА_4 підтримав доводи, викладені у скарзі, просив скаргу задовольнити та визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом з вилученням водійського посвідчення.

Старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в відзиві. Крім того пояснила, що постанова винесена з урахуванням вказаних обставин.

Стягувач ОСОБА_3 у судому засіданні просила в задоволенні скарги відмовити, зазначаючи, що державний виконавець дії в межах своїх повноважень. З моменту звернення її у виконавчу службу ОСОБА_1 аліменти сплачує нерегулярно, працює нерівномірно. Не повідомляє державного виконавця про зміну місця роботи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовим розглядом встановлено, що на виконанні Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/265/1546/14, виданого 16.10.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Дарини, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2014 року і до повноліття дитини.

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві керування транспортним засобом з вилученням водійського посвідчення боржника до погашення заборгованості зі сплати аліментів у звязку з наявністю у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 05.05.2014 по 01.03.2018 в сумі 45779,63 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно із ч. 9 п. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності

заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частиною 10 статті 71 даного Закону передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що його робота повязана з керуванням автомобілем , а саме з 2009 року по квітень 2017 року працював на посаді експедитора та водієм автотранспортних засобів. Дана інформація державним виконавцем не перевірялася, про що вона не заперечувала під час розгляду скарги.

Також під час розгляду скарги боржник надав суду довідку КП «Комунальник», яка видана на його імя та адресована ПАТ «ПУМБ» для оформлення картки для отримання заробітної плати, та в якій зазначено, що він працевлаштовується на роботу в КП «Комунальник», та направлення на обовязковий попередній медичний огляд працівника, де зазначено, що ОСОБА_1 обрав професію водія автотранспортних засобів.

З урахуванням вищенаведених норм права та матеріалів справи суд дійшов висновку, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керувати транспортними засобами позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування та реалізації виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Дарини, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, внаслідок чого буде порушуватися право неповнолітньої дитини на належне утримання, тому постанова старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві керування транспортним засобом з вилученням водійського посвідчення боржника до погашення заборгованості зі сплати аліментів є неправомірною та підлягає скасуванню.

При цьому суд не знаходить підстав для залишення даної скарги без розгляду внаслідок пропущення строку на оскарження постанови, оскільки державним виконавцем не надано письмових доказів, що саме 31.03.2018 року ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови, а штемпель на конверті не містить інформації коли саме боржник отримав копію постанови, тому суд приймає до уваги посилання боржника, що він отримав копію постанови 07.08.2018 року, як то зазначено в змісті скарги, що не було спростовано державним виконавцем під час розгляду скарги.

Крім того суд відхиляє посилання боржника та його представника адвоката ОСОБА_4 на те, що при застосуванні закону, який почав діяти з 06.02.2018 року, посилюється відповідальність боржника, оскільки тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами є заходом примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, направленим на посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів в сенсі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», а не є посиленням відповідальності боржника внаслідок невиконання рішення суду про стягнення аліментів.

Керуючись ч.6 ст. 259, ст.ст.260, 354, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом з вилученням водійського посвідчення боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до погашення заборгованості зі сплати аліментів, задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом з вилученням водійського посвідчення боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Ухвала суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 12 вересня 2018 року.

Суддя Костромітіна О.О.