ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 641/4806/18

провадження № 22ц/818/1402/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кругової С.С.

суддів - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Кучер Ю.Ю.

учасники справи:

заявник - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

зацікавлена особа - ОСОБА_1,

зацікавлена особа - ОСОБА_2,

зацікавлена особа - ОСОБА_3,

зацікавлена особа - ОСОБА_4,

зацікавлена особа - ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_3, ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року в складі судді Чайки І.В.,

у с т а н о в и в :

16 липня 2018 року старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Міжрайонний ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області) Лобов Рінат Михайлович звернувся у суд із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він вільно володіє спільно з іншими особами, в порядку статті 443 ЦПК України.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 56050661 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 31 травня 2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова у справі № 641/9585/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 заборгованості за кредитом в розмірі 120 233 грн. 87 коп. Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує. В ході вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що боржник є співвласником квартири АДРЕСА_1, а тому виникла необхідність у судовому порядку визначити частку майна боржника у праві спільної сумісної власності, оскільки частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності не визначена, що унеможливлює реалізацію виконавчого провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року подання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Лобова Р.М. задоволено. Визначено, що ідеальна частка, яка належить ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/4 частку квартири.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що рішення суду, на підставі якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягується заборгованості за кредитом в розмірі 120 233 грн. 87 коп., боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує. У межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа про стягнення з боржника боргу, встановлено, що боржнику разом з іншими особами на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Інше рухоме та нерухоме майно у ОСОБА_1 відсутнє. Оскільки частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній не визначено, то з урахуванням принципу рівності часток, передбаченого частиною 2 статті 370 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для виділу частки боржника, визначивши її як 1/4 частку квартири.

13 серпня 2018 року ОСОБА_6 - представник ОСОБА_3, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу від 27 липня 2018 року скасувати, та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Лобова Р.М.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності боржника та інших осіб, інтересів яких стосується вирішення даного питання; вирішуючи питання про поділ спільного майна, судом першої інстанції не з'ясовано думку співвласників даного майна щодо розміру визначеної частки боржника; судом першої інстанції не враховано та не з'ясовано, чи є можливим в подальшому виділ в натурі нерухомого майна в самостійний об'єкт цивільних прав, чи користуються співвласники даним майном, чи є це їх єдиним житлом, чи не призведе реалізація спірного майна до необхідності взяття інших співвласників на облік, як потребуючих поліпшення житлових умов.

Міжрайонний ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 надали до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Зазначили, що апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 443 ЦПК України передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_5 належним чином були повідомлені про розгляд даної справи, отримали копію ухвали суду першої інстанції від 19 липня 2018 року про призначення справи до розгляду в судовому засіданні та копію подання з доданими матеріалами (а. с. 14-15, 21-22).

Таким чином, неявка заінтересованих осіб в судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджала суду першої інстанції розглянути подання старшого державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Положеннями статті 48 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (стаття 357 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності володіють квартирою № АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 07 вересня 2006 року за реєстраційним номером 3-06-268513, виданого Відділом приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, згідно з розпорядженням від 07 вересня 2006 року № 9024 (а. с. 6).

Оскільки співвласники спірної квартири, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло володіють об'єктом нерухомості в рівних долях на праві спільної сумісної власності, угода про визначення часток з іншими співвласниками не укладена, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що їх частки у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру складають у кожного по 1/4 частині.

Задовольняючи подання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних іншим співвласникам прав на житло, оскільки предметом розгляду даного подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, підстав для задоволення апеляційної скарги немає. Ухвала суду першої інстанції є законною, постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так, закон не забороняє виділ частки квартири за умов її невеликої площі і не ставить в залежність від подальшої можливості виділу в натурі. Той факт, що державним виконавцем в поданні не зазначено розмір частки не позбавляє суд можливості самостійно визначити частку з огляду на встановлені судом обставини справи щодо кількості співвласників.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав інших співвласників у разі виділу частки, судова колегія відхиляє, оскільки розмір їх часток не змінився, а тому їх права ніяким чином не будуть порушені.

Керуючись ст. 257, 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_3, ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - С.С. Кругова

Судді - О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови виготовлено

23 листопада 2018 року