У Х В А Л А

"13" вересня 2018 р. Справа153/837/16-ц

Провадження2/153/395/16-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог територіальний сервісний центр МВС України №8040, про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

До початку підготовчого судового засідання представником позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 було заявлено відвід головуючому судді Дзерину М.М. від розгляду даної справи. В обґрунтування відводу представник позивача посилається на існування неприязних стосунків ОСОБА_3 із головуючим суддею, які викликають сумнів в його об'єктивності щодо належного розгляду даної справи у звязку із чим заявляють даний відвід.

Представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала щодо заявленого представником позивача відводу головуючому судді.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши підстави заявленого відводу, суд приходить до наступних висновків.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено виключний перелік, який розширеному тлумаченню не підлягає, підстав при яких суддя не може брати участі в розгляді справи і відводиться.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу та підлягає відводу, якщо є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або обєктивності судді.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які розяснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Щодо обєктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 року незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням п.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Фельдман проти України", п.97).

Згідно вимог п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_6 ООН від 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Судом приймається до уваги, що право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи вищевикладене, з метою гарантування неупередженості та об'єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, суд вважає необхідним задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про відвід судді Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерина М.М.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_6 ООН від 27.07.2006 року №2006/23, уд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про відвід головуючому судді Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерину М.М. - задовольнити.

Цивільну справу № 153/837/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог територіальний сервісний центр МВС України №8040 про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації передати до канцелярії Ямпільського районного суду Вінницької області для визначення складу суду відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М.Дзерин