Справа № 274/2911/18
Провадження № 2/0274/1839/18
Рішення

Іменем України

28.09.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі : головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

В червні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким , що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 27 по вул. Урожайній в м. Бердичеві Житомирської області .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником будинку №27 по вул. Урожайній в м. Бердичеві Житомирської області. Відповідач, який є її сином, у зазначеному будинку не проживає з 1998 року, будь-яких перешкод для проживання в будинку йому ніхто не чинить, на неодноразові звернення щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку в будинку не реагує. Факт реєстрації відповідача в належному їй будинку заважає повноцінно ним користуватися та розпоряджатися, змушує нести додаткові витрати на сплату комунальних послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.06.2018 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка та її представник ОСОБА_3 звернулися до суду з письмовими заявами в яких вказали, що позов підтримують повністю, просять справу розглянути в їх відсутність.

Відповідач 27.09.2018 року на адресу суду надіслав заяву, згідно якої зазначив, що просить справу розглянути за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Заяви сторін долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно) , яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Судом встановлено, що позивачка відповідно до договору міни від 06.04.1982 року є власником житлового будинку № 27 по вул. Урожайна в м. Бердичеві Житомирської області ( а.с. 13-14).

Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, в даному будинку прописаний ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Даний факт підтверджується також і довідкою про склад сім"ї, виданої 06.06.2018 року МК ВЖРЕП № 7 ( а.с. 7-11).

Факт не проживання ОСОБА_2, 1972 р .н. в будинку № 27 по вул. Урожайній м. Бердичеві Житомирської області підтверджується Актом , складним комісією МК ВЖРЕП № 7 від 06.06.2018 року ( а.с. 19).

Таким чином , судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час не є власником будинку № 27 по вул. Урожайній в м. Бердичеві Житомирської області, не проживає в даному будинку з 1998 року , витрати пов"язані з утриманням майна не несе.

Стаття 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно до ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За змістом ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідач в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю на свій розсуд.

Таким чином, право позивачки , як власника будинку , підлягає судовому захисту шляхом визнання ОСОБА_2В, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування будинком № 27 по вул. Урожайній в м. Бердичеві Житомирської області.

Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 316-317, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст.155, 156, 166 Житлового кодексу України, Законом України "Про власність", Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 27 по вул. Урожайній в м. Бердичеві Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 28 вересня 2018 року.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко