Справа №: 486/836/18 Провадження № 2/486/462/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Франчук О.Д.,

за участю секретаря ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністью "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністью "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" про захист прав споживача, в якому просить визнати неправомірною вимогу ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" до нього щодо нарахування боргу за зверх лімітне водовідведення у сумі 33142,53 грн. За період з травня 2015 року по травень 2018 року на підставі договору про надання прослуг централізованого водопостачання та водовідведення № 6647/3 від 13.05.2013 року.

01 листопада 2018 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати зміни умов договору.

20 листопада 2018 року представник відповідача надіслала на адресу відзив на заяву про уточнення позовних вимог, у якому зазначила, що дану справу слід розглядати за правилами господарського судочинства, в зв'язку з чим просила закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги. Проти закриття провадження у справі заперечував.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши клопотання представника відповідача та уточнену позовну заяву прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем. Його державну реєстрацію як ФОП проведено 08.12.1998 року.

У зв'язку з здійсненням ним його господарської діяльності, а саме під час здачі в оренду житлового приміщення, розташованого в м. Одеса по вулиці Люстдорфська дорога, 123/2, де розміщено магазин Вода, виник спір, зокрема останній не погоджується з лімітом водовідведення стоків, встановленим договором (3,6 м.куб. На місяць).

Як вбачається з уточнених позовних вимог ФОП ОСОБА_2 просить суд визнати зміну умов договору про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення № 6647/3 від 03.05.2-13 р. на об'єкті за адресою вул. Люстдорофська дорога 123/2, укладеного між ним та відповідачем в частині встановлення ліміту водовідведення середньодобового стику стоків на рівні 4,5 м.куб з 28.04.2015 року.

Відповідно до п 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень наведених у ст. 3 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Господарського кодексу України господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Пленум ВССУ у своїй постанові № 3 від 01.03.2013 року пунктом 3 роз'яснив, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до вимог ст. ст.1, 12 Господарського процесуального кодексу України, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатись до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів підвідомчі господарським судам.

Тому беручи до уваги той факт, що спірні відносини виникли між суб'єктами господарювання, а саме ФОП ОСОБА_2 та ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ під час здійснення позивачем його господарської діяльності, суд приходить до висновку що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

На підставі вищезазначеного та керуючись ч. 1 ст. 255, ст. 256 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністью "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" про захист прав споживача, закрити, як таке, яке не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повідомити позивачу ОСОБА_2, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3