У Х В А Л А

20 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 639/1892/16-ц

провадження № 61-41040св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 березня 2018 року у складі судді Хайкіна В. М. та постанову апеляційного суду Харківської області від 19 червня 2018 року у складі колегії суддів: Бурлака І. В., БровченкаІ. О., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди, спричиненої неправомірними рішеннями, діями і тривалою неправомірною бездіяльністю посадових осіб.

Позовна заява мотивована тим, що 15 травня 2013 року на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 травня 2013 року Головним Управлінням Національної поліції в Харківській області внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001974 за частиною першою статті 384 КК України його заяву про кримінальне правопорушення. Проте, тривалий час слідчі умисно не здійснювали ніяких слідчо-процесуальних дій, в результаті чого досудове слідство по даному кримінальному провадженню не проводилось.

Лише 16 січня 2014 року йому вручено пам'ятку про права та обов'язки потерпілого і він був допитаний, як потерпілий.

Зазначив, що з грудня 2015 року кримінальне провадження неодноразово передавалось іншим слідчим національної поліції, які продовжували неправомірно не вчиняти відповідні дії, усувалися від проведення певних слідчо-процесуальних дій, викладених в його клопотаннях. На теперішній час дане кримінальне провадження як і раніше неправомірно знаходиться без руху.

Вважав, що умисними тривалими незаконними діями та бездіяльністю відповідач завдав йому моральної шкоди. Він є особою з інвалідністю II групи та змушений протягом тривалого часу неодноразово з'являтися до судів і прокуратури, витрачати свій час та звертатися до різних інстанцій за захистом своїх прав, що призвело до погіршення і позбавлення можливості реалізації своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими і родичами. Він позбавлений почуття безпеки, правової стабільності, а також порушено його психологічне благополуччя, принижено його честь і гідність.

Посилаючись на наведене, просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України компенсацію моральної шкоди в розмірі 328 860,00 грн, завданої йому відповідачем у результаті неправомірної тривалої бездіяльності при розслідуванні кримінального провадження.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 березня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_4 компенсацію спричиненої моральної шкоди у розмірі 7 446,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із доведеності ОСОБА_4 спричинення моральної шкоди, яка пов'язана з надмірною тривалістю кримінального провадження та бездіяльністю слідчих.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 19 червня 2018 року рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 березня 2018 року змінено.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 7 446, 00 грн.

У решті судове рішення залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

У касаційній скарзі Головне управління Національної поліції в Харківській області касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки, у зв'язку з чим дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскаржень неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат