РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Слюсарчук Н. Ф.

при секретарі Давиденко Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Теплий стан", голови правління обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Теплий стан" ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобовязання обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Теплий стан" надати інформацію за запитом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому просив витребувати у відповідачів ОСОБА_3 ЄДРПОУ ОСББ «Теплий стан» та ідентифікаційний номер голови ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2, відповідно до вимог ст. 18 Закону України « Про виконавче провадження» та долучити до матеріалів справи; визнати дії (бездіяльність) ОСББ «Теплий стан» та голови ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2 неправомірною в частині не надання йому інформації за запитом від 20 жовтня 2016 року; заборонити ОСББ «Теплий стан» та голові ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2 надавати стороннім особам його персональні дані в незаконний спосіб; зобовязати ОСББ «Теплий стан» та голову ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2 надати йому інформацію за запитом від 20 жовтня 2016 року.

В обґрунтування позову зазначає, що йому стало відомо, що ОСББ «Теплий стан» в особі голови правління ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_4 розповсюджує відносно нього конфіденційну інформацію та надає довідки невідомим особам. А тому 20.10.2016 року він звернувся до ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_5, яка замінила ОСОБА_4 із запитом, в якому просив надати йому копію звернення (заяви) щодо запиту інформації відносно нього потерпілого від аварії на ЧАЕС 2 категорії та копію відповіді ОСББ «Теплий стан», а також засвідчену копію про обрання голову ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2 членом правління та засвідчену копію протоколу про обрання її головою правління. Однак, відповіді та інформації на запит від 20.10.2016 року не отримав.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, в подальшому вказав, що доказом поширення інформації відносно позивача був лист адресований Начальнику управління кримінальної поліції за підписом управляючого ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_4, дану інформацію він вважає конфіденційною.

Представник відповідачів ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

У відповідності до положень ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 роз'яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Судом встановлено, що 20.10.2016 року позивач ОСОБА_1 направив на імя голови правління ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2 запит, відповідно до змісту якого, позивач просив письмово надіслати йому засвідчені печаткою документи та інформацію:

-копію звернення (заяви), щодо запиту інформації відносно ОСОБА_1 потерпілого від аварії на ЧАЕС 2 категорії;

-копію відповіді ОСББ «Теплий стан», яка надана та хто підписав і надав інформацію відносно ОСОБА_1 потерпілого від аварії на ЧАЕС 2 категорії;

-засвідчену копію про обрання голову ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2 членом правління (з додатками) та засвідчену копію протоколу про обрання ОСОБА_2 головою правління ОСББ «Теплий стан».

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 12 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Стороною позивача було надано копію листа від 19.09.2016 року голови правління ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_4 зі змісту якого вбачається, що начальника управління кримінальної поліції на його запит № 8613/18/01-2016 від 16.09.2016 року повідомлено про те, що ОСОБА_1, згідно карток обліку ОСББ «Теплий стан», в АДРЕСА_1 не зареєстрований та факт проживання не відомий. (а.с. 10)

У Законі України "Про інформацію" міститься визначення термінів, відповідно яких: інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; захист інформації - це сукупність правових, адміністративних, організаційних, технічних та інших заходів, що забезпечують збереження, цілісність інформації та належний порядок доступу до неї.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що запит ОСОБА_1 від 20.10.2016 року отримувала, який розглядався на засіданні правління. На її думку відповідь була направлена останньому.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що від імені ОСББ «Теплий стан» відносно ОСОБА_1 надсилалась інформація, при цьому суд виключає позицію позивача, що вона була конфіденційною та були оброблені його персональні дані, оскільки ОСББ «Теплий стан» було надано інформацію по відношенню проживання та реєстрації в будинку, який перебуває у їх віданні, а не з приводу будь яких особистих даних позивача, тобто зі змісту відповіді очевидно, що в запиті вже була інформація про адресу позивача, а відповідь містила лише фактичні дані реєстрації та проживання.

Головою правління ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2 повідомлено листом від 19.01.2018 року ОСОБА_1 про те, що 19.09.2016 року за № 58 управитель (за змістом судового рішення по справі №295/14936/16-ц, з яким Ви маєте можливість ознайомитися в реєстрі судових рішень) ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_8 на запит начальника управління кримінальної поліції №816/18/01-2016 від 20.07.2016 року, який наданий суду Вами і містить зазначену відповідь, повідомив останнього про те, що Ви в квартирі за адресою АДРЕСА_2 не зареєстровані та не проживаєте. Також вказав, що іншими даними відносно вказаного громадянина підприємство не володіє. (а.с. 101)

Однак даний лист направлений позивачу мав неповну, а від так і недостовірну інформацію, а тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» правління багатоквартирним будинком здійснює обєднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Обєднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом обєднання.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 277 ЦК України поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Судом враховано також ту обставину, що листування вхідної та вихідної кореспонденції по вищевикладених листах адресовано ОСББ «Теплий стан», поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює, а тому оскільки судом встановлено з матеріалів справи та не заперечується самими сторонами по справі, що як ОСОБА_8 так і ОСОБА_2 діяли як посадові особи при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків ОСББ «Теплий стан» та вся інформація надана ними вважається від імені ОСББ «Теплий стан», а тому з цих же підстав, суд вважає про необґрунтованість предявлення позовних вимог позивача до голови правління ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2

Відповідно до норм ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом та відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Також, відповідно до частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Звертаючись з позовом, серед іншого позивач просив, визнати дії (бездіяльність) ОСББ «Теплий стан» та Голови ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2 неправомірними в частині не надання йому інформації за запитом від 20 жовтня 2016 року.

Однак, суд вважає, що ОСББ «Теплий стан» надало відповідь ОСОБА_1, а отже це не може вважатися бездіяльністю, крім того, суд не може визнавати дії неправомірними, оскільки це не передбачено способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені ст. 16 ЦК України, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Статтею 2 ЦПК України зазначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з положень статті 14 ЦК України, відповідно до якої, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Оскільки вимога позивача: заборонити ОСББ «Теплий стан» та голові ОСББ «Теплий стан» ОСОБА_2 розповсюджувати його персональні дані та інформацію відносно нього, на час розгляду справи, не є спірними правовідносинами, не порушує прав та особистих інтересів позивача, а тому не потребує захисту особистого немайнового або майнового права, оскільки ця вимога стосується на майбутнє, а також враховуючи, що особа не може бути примушена до виконання дій, які не є предметом спору, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Теплий стан", голови правління обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Теплий стан" ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобовязання обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Теплий стан" надати інформацію за запитом підлягає частковому задоволенню, а саме в частині зобовязати ОСББ «Теплий стан» надати повну та достовірну інформацію ОСОБА_1 за запитом від 20.10.2016 року.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме які стосуються відповідача ОСББ «Теплий стан», також враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд, в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, присуджує стягнути з ОСББ «Теплий стан» судові витрати по сплаті судового збору на користь держави в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 12, 13, 81, 247, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Теплий стан", голови правління обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Теплий стан" ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобовязання обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Теплий стан" надати інформацію за запитом задовольнити частково.

Зобовязати ОСББ «Теплий стан» надати повну та достовірну інформацію ОСОБА_1 за запитом від 20.10.2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСББ «Теплий стан» судові витрати по сплаті судового збору на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено - 13.09.2018 року.

Суддя Н.Ф. Слюсарчук