Справа № 127/5412/18
Провадження № 2/127/954/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дернової В.В.,

секретаря Тронт М.О.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області про стягнення недонарахованої заробітної плати за час щорічної основної відпустки та стягнення недонарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області про стягнення недонарахованої заробітної плати за час щорічної основної відпустки та стягнення недонарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення. Позивач просила стягнути з ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області на її користь недонараховану заробітну плату за час щорічної основної відпустки у розмірі 7 403,80 грн. та недонараховану матеріальну допомогу на оздоровлення під час щорічної основної відпустки в сумі 26 193,13 грн. (заява позивача ОСОБА_2 про збільшення розміру позовних вимог від 28.09.2018 року судом не розглядалася, оскільки була подана у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України), мотивуючи свої вимоги тим, що при нарахуванні вищевказаних виплат відповідачем не було враховано коефіцієнт підвищення посадових окладів, а також допущено дискримінацію у порівнянні з іншими працівниками при виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення під час щорічної основної відпустки у розмірі посадового окладу замість середньомісячної заробітної плати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 127/5418/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі з урахуванням коефіцієнта підвищення посадових окладів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2018 року провадження у справі було поновлено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у обсязі та з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.50-53), та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області - ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав частково, а саме у розмірі 2754,18 грн.недонарахованої заробітної плати за час щорічної основної відпустки; також до суду відповідачем було подано відзив на позовну заяву від 06.04.2018 року (а.с. 37-38), у якому відповідач заперечував проти задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, суд прийшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2018 року у цивільній справі № 127/20184/17 було поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника контрольно-ревізійного відділу до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області; стягнуто з ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 19 928, 12 грн.

Згідно наказу ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області від 15.02.2018 року № 62-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_2Є.» на виконання постановою Апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2018 року по справі № 127/20184/17 було поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника контрольно-ревізійного відділу до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області з 31 липня 2017 року з посадовим окладом згідно штатного розпису 2 568 грн.; виплачено ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до постанови Апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2018 року.

Відповідно до наказу ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області від 15.02.2018 року № 22-в «Про надання відпустки ОСОБА_2Є.», ОСОБА_2, начальнику контрольно-ревізійного відділу, надано невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 3 календарних дні за період роботи з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року та щорічну основну відпустку тривалістю 30 календарних днів як інваліду ІІ групи за період роботи з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року з 22 лютого 2018 року по 27 березня 2018 року включно (8 березня Міжнародний жіночий день); здійснено виплату відпускних до 27 лютого 2018 року.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню; оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до п. 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (далі Порядок), нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством); одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки, а згідно абзацу 2 п. 10 Поряд ку у випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Таким чином, для розрахунку відпускних повинен враховуватися сумарний заробіток ОСОБА_2 за період з лютого 2017 року до січня 2018 року включно. При цьому, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2018 року у цивільній справі № 127/5418/18, яке було залишено без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 14.09.2018 року, встановлено, що коригуванню з урахуванням коефіцієнту підвищення (4,128) підлягає заробітна плата з 01.01.2018 року.

Як вбачається з розрахунку відпускних (а.с.39), за період з лютого 2017 року до 06.12.2017 року врахуванню при визначенні заробітної плати за час щорічної основної відпустки підлягає заробіток ОСОБА_2 у розмірі 90 378,86 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2018 року у цивільній справі № 127/5418/18, яке було залишено без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 14.09.2018 року, встановлено, що заробіток ОСОБА_2 за період з 06.12.2017 року по 01.01.2018 року становить 7072,92 грн.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2018 року у цивільній справі № 127/20184/17 було встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 становить 442,37 грн. Отже, заробіток ОСОБА_2 за січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту підвищення (4,128) складає 38 348,17 грн. (21 робочий день*442,37 грн./день*4,128).

Таким чином, розрахункова величина (сумарний заробіток) для нарахування відпускних складає 135 799, 95 грн. (90 378,86 грн. + 7072,92 грн. + 38 348,17 грн.)

Кількість календарних днів у розрахунковому періоді становить 353 дні (365 днів у році 12 святкових і неробочих днів відповідно до ст. 73 КЗпП України за розрахунковий період).

Отже, заробітна плата за час щорічної основної відпустки, яка підлягала виплаті ОСОБА_2, становила: 135 799, 95 грн./353 дні *33 дні відпустки = 12 695,18 грн. Як вбачається з розрахунку відпускних (а.с.39), ОСОБА_2 було нараховано та виплачено 9941,58 грн. відпускних, а тому стягненню підлягає 2753,60 грн. (12 695,18 грн. - 9941,58 грн.) недонарахованої заробітної плати за час щорічної основної відпустки (сума визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обовязкових платежів).

Що стосується виплати недонарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення, то суд зазначає наступне.

Дійсно, відповідно до п. 6.1. розділу IV Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 10 жовтня 2017 року № 52, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення працівникам Фонду соціального страхування України надається в розмірі не більше середньомісячної заробітної плати, але не менше посадового (місячного) окладу.

Однак, визначення розміру матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати чи посадового (місячного) окладу є дискреційним правом роботодавця, тому суд не уповноважений здійснювати відповідні коригування її розміру.

Що стосується розміру посадового окладу ОСОБА_2, то він встановлений у розмірі 2 568 грн. наказом ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області від 15.02.2018 року № 62-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_2Є.», який позивачем не оскаржувався. Коефіцієнт підвищення (4,128) у даному випадку застосуванню не підлягає, оскільки на дані правовідносини не розповсюджується дія Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.

Отже, підстави для стягнення іншої суми матеріальної допомоги на оздоровлення, окрім виплаченого ОСОБА_2 посадового окладу у розмірі 2 568 грн., відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки стягненню з ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 підлягає 2753,60 грн. недонарахованої заробітної плати за час щорічної основної відпустки (сума визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обовязкових платежів).

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 13, 49, 81, 82, 141, 263-265, 259, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст. 73 КзпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 2753, 60 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят три гривні 60 коп.) недонарахованої заробітної плати за час щорічної основної відпустки (сума визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обовязкових платежів).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1)

ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Грушевського, буд. 66; )

Повне рішення суду складене 26.11.2018 року.

Суддя