ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 404/2535/18

провадження № 22-ц/4809/206/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», представники за довіреностями - Чепіга Дмитро Олексійович, Науменко В?ячеслав Вікторович

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 01 листопада 2005 року ОСОБА_2 отримала кредитні кошти у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором не виконала. Станом на 31 березня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 65274 грн. 94 коп., з яких: 224 грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом, 55815 грн. 62 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5650 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3084 грн. 52 коп. - штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача на користь банка заборгованість у розмірі 65274 грн. 94 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банка заборгованість за кредитним договором у розмірі 65274 грн. 94 коп. та судовий збір 1762 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що вона не має боргових зобов?язань перед позивачем, який не надав суду жодних доказів того, що вона заборгувала йому грошові кошти, зазначені в позові. Умови та правила надання банківських послуг, а також правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в цих документах немає жодного посилання на неї. Надані до матеріалів справи копії витягів з «Тарифів банку» та з «Умов та Правил надання банківських послуг», які на думку позивача є складовими договору про надання банківських послуг між сторонами, на підставі підписаної нею заяви, не містять її підпису. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці «Тарифи банку» та «Умови та Правила надання банківських послуг» є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Тарифи та Умови вона мала на увазі, підписуючи заяву позивача, та чи брала вона на себе зобо?язання зі сплати відсотків, комісії та неустойки в разі порушення зобов?язання з повернення кредиту. Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не містить будь-яких даних про суму кредиту чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вона взагалі не містить ніяких даних крім прізвища, адреси та підпису позичальника. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого їй кредитного ліміту. З розрахунку заборгованості вбачається, що карткою вона користувалась до 24 вересня 2012 року - це дата останнього платежу, після якої вона припинила користування карткою. Термін дії картки закінчився. Кінцевий термін надання банківських послуг є 24 вересня 2012 року і саме з цієї дати слід рахувати строк позовної давності, який закінчився 25 вересня 2015 року. Позовна заява була підписана 22 квітня 2018 року. Оскільки на час розгляду справи в суді вона перебувала на території АР Крим, тому не мала можливості подати заяву про застосування строку позовної давності. Також сума неустойки, заявлена позивачем, значно перевищує суму 425 грн., що заявлена позивачем, як тіло кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов.

Ухвалою судді Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2018 року в складі судді Єгорової С.М. відкрито апеляційне провадження (а.с.92).

У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду, 08 жовтня 2018 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено суддю-доповідача Авраменко Т.М., 16 жовтня 2018 року визначено склад колегії суддів для розгляду справи (а.с.95,96).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року в складі головуючого-доповідача Авраменко Т.М., суддів Суровицької Л.В., Черненка В.В. справу призначено до розгляду на 07 листопада 2018 року (а.с.97), оголошено перерву в розгляді справи 28 листопада 2018 року.

В засідання апеляційного суду 07 листопада 2018 року та 28 листопада 2018 року відповідач, яка повідомлена про дату , час та місце розгляду справи повідомлений під розписку не прибула (а.с.103-105,116,118-119).

Представник банку в засіданні апеляційного суду 07 листопада 2018 року підтримав письмову заяву банку про скасування рішення суду та закриття провадження у справі, посилаючись на відсутність предмету спору, оскільки після ухвалення рішення суду сторони досягли згоди щодо розміру заборгованості, яка повністю сплачена відповідачем.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалою Ленінського районного суду від 31 травня 2018 року призначено с удове засідання на 05 липня 2018 року о 9 год. 30 хв., встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для надання суду відзиву на позовну заяву (а.с.50), однак відомості про вручення цієї ухвали відповідачу під розписку в матеріалах справи відсутні, оскільки поштове повідомлення повернуто до суду за закінченням терміну зберігання (а.с.54).

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що вона не була належним чином повідомлена судом про наявність позову банку, що позбавило її можливості подати відзив на позов та заяву про застосування позовної давності, чим порушено її право на справедливий розгляд її справи судом відповідно до ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

05 листопада 2018 року до апеляційного суду надійшла письмова заява банку про погашення відповідачем в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором від 01 листопада 2005 року, тому відсутній предмет спору , що є підставою для закриття апеляційною інстанцією за результатами розгляду апеляційної скарги провадження у справаі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України (а.с.106).

Предмет спору - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача.

Предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 65274 грн. 94 коп.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Саме до цього зводяться висновки, викладені в Постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Матеріалами справи підтверджується, що після ухвалення оскаржуваного судового рішення між банком та ОСОБА_2 12 жовтня 2018 року укладено письмову угоду, якою визначено розмір заборгованості за кредитним договором від 01 листопада 2005 року в сумі 3000 грн., яка складається з основного боргу в сумі 224 грн.80 коп., відсотків в сумі 2775 грн.20 коп. та визначено дату погашення цієї заборгованості 17 жовтня 2018 року (а.с.107). Квитанцією від 16 жовтня 2018 року підтверджується факт сплати відповідачем банку заборгованості в сумі 3000 грн. (а.с.111).

Наведене свідчить, що на час розгляду апеляційної скарги виходячи з встановленої ст.13 ЦПК України диспозитивності цивільного судочинства заборгованість за кредитним договором відсутня.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що на теперішній час відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем, тому рішення суду належить скасувати, провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.255, п.4 ч.1 ст.374, ст.ст.377,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2018 року.

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 28 листопада 2018 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

В. В. Черненко