Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/1895/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, у складі:
головуючого - судді Коваля А.Б.
при секретарі Музичук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
Позивачі звернулися до суду з позовом про те, що вони разом є власниками житлового будинку по вулиці Саксаганського, 21 у м. Умані Черкаської області, у якому проживають та зареєстровані.
На прохання керівника, ОСОБА_1, без згоди дружини ОСОБА_2, зареєстрував за вищевказаною адресою дружину керівника ОСОБА_4 та її брата, відповідача по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які зобов'язалися знятися з реєстрації одразу після оформлення права власності на житло, яке мають купити.
ОСОБА_4 через значний проміжок часу добровільно знялася з реєстрації, а її брат, так і не був знятий з реєстрації. На цей час місце його перебування не відоме, з сестрою він не підтримує ніяких зв'язків.
Оскільки реєстрація у їх будинку відповідача по справі порушує їх права, як власників та користувачів, вони вимушені звернутися до суду з цим позовом.
Просять суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку із житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 м. Умань Черкаська область.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, у позовній заяві міститься вимога щодо розгляду справи у їх відсутність.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному сайті суду, а також направленням рекомендованого повідомлення за останньо відомою адресою проживання, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Заяв про слухання справи у його відсутність чи про відкладення справи на адресу суду не надходило.
Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 01 лютого 1980 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-163, власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, належить позивачу ОСОБА_1.
Згідно будинкової книги на вказаний житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1, крім позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з 23.05.2000 року зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-13).
Згідно довідки № 107 про склад сім'ї, складеної 16 березня 2018 року головою квартального комітету № 14, за адресою: АДРЕСА_1, проживають: власник - ОСОБА_1, його дружина - ОСОБА_2, онук - ОСОБА_5
Згідно довідки № 106, складеної 16 березня 2018 року головою квартального комітету № 14, за адресою: АДРЕСА_1 дійсно зареєстрований ОСОБА_3, який за вказаною адресою не проживає та ніколи не проживав.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_6, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_7, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3, підписи яких посвідчені головою квартального комітету № 14 виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області, ОСОБА_3 ніколи не проживав і не проживає на цей час за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» відповідно до ст. 107 ЖК України (аналогічна ст. 167 ЖК України) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім'ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 37-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження з формування та ведення реєстру територіальної громади відповідно до закону.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Позивачі просять суд зняти ОСОБА_3 з реєстрації, в той час як вказані повноваження належать відповідним органам місцевого самоврядування.
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного в суду немає підстав самостійно знімати з реєстрації відповідача, оскільки в такому випадку суд замінить собою орган реєстрації місця проживання, що недопустимо.
За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації, до задоволення не підлягають.
На підставі ст.ст. 29, 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 64, 72 ЖК України, ст.ст. 3, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.37-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
Позов задоволити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: А. Б. Коваль