Справа № 282/1335/18
Провадження № 2/282/515/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Вальчук В. В.

при секретарі судового засідання: Грушак І. В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує на те, що 02 лютого 2005 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_3, після чого відповідачці було присвоєно прізвище Кирик.

В період спільного проживання у них 16.11.2007 року народилася донька ОСОБА_4.

Причиною фактичного розпаду сімї і звернення до суду послужили ті обставини, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, що стало причиною конфліктів та сварок. Їх шлюб на даний час носить лише формальний характер, оскільки шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають. Примирення між ними неможливе.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення про розірвання його шлюбу із ОСОБА_2.

У судове засідання позивач не зявився, але подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просила суд слухати справу у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Кирик.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

02 лютого 2005 року ОСОБА_1 та Кирик (дошлюбне прізвище «Богославець») ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №004068.

16 листопада 2007 року народилася ОСОБА_4, батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження, записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України.

Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі ст.ст.24, 84, 104, 105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.76-80, 89, 211, 200, 206, 247, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 02 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №106, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України та Кирик (дошлюбне прізвище «Богославець») ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище Кирик.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 листопада 2018 року.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п.15.5, п.15 ч.1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_6