ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2510/17 Номер провадження 22-ц/814/449/18Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мічуріна» - адвоката Лазоренка Олега Володимировича

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2018 року, постановлене суддею Левицькою Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мічуріна» про припинення договору оренди земельної ділянки та визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

28.11.2017 ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Агрофірма Мічуріна» про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки від 12.04.2010 та визнання недійсною додаткової угоди до нього від 06.06.2016.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємицею померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 та успадкувала земельну ділянку площею 3,2600 га, розташовану на території Глобинського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя між ОСОБА_4 (орендодавцем) та ТОВ «Агрофірма Мічуріна» (орендарем) укладено договір № 14 оренди земельної ділянки від 12.04.2010 строком дії на 5 років, державна реєстрація якого здійснена 19.07.2011. Після оформлення спадкових прав дізналася, що вказаний договір оренди продовжено додатковою угодою від 06.06.2016р. терміном на 17 років.

Заперечує належність підпису орендодавця на додатковій угоді та стверджує про відсутність у нього волевиявлення на продовження орендних відносин. Тому на підставі ст.ст.203,207, 215,216 ЦК України просить визнати недійсною вказану додаткову угоду та припиненим договір №14 оренди землі від 12.04.2019.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду від 06.06.2016 до Договору № 14 оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «АгрофірмаМічуріна» та ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 3,26 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «АФ «Мічуріна» на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 320,00 грн., витрати по оплаті вартості проведення судової експертизи в сумі 2 250,24 грн.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що додаткова угода від 06.06.2016 до договору №14 оренди земельної ділянки від 12.04.2010 підписана не ОСОБА_4, що підтверджується висновком експерта та не спростовано показаннями свідка ОСОБА_5 Відсутність волевиявлення орендодавця на підписання спірної угоди свідчить про її недійсність. Відмовляючи в частині позовних вимог про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки від 12.04.2010, районний суд врахував укладену 15.04.2016 між ОСОБА_4 та ТОВ «АФ «Мічуріна» додаткову угоду до цього договору, за якою строк дії договору продовжено на 10 років. Вказана додаткова угода сторонами не оспорювалася та є дійсною, а отже строк дії договору оренди від 12.14.2010 з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 05.04.2016, спливає 19.07.2021, а тому відсутні підстави для визнання його припиненим.

Із рішенням не погодився представник відповідача ТОВ «Агрофірма Мічуріна» - адвокат Лазоренко О.В. та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Не погоджується з наданою судом першої інстанції оцінкою показань свідка ОСОБА_5, яка підтвердила волевиявлення ОСОБА_4 на підписання спірної угоди, так як була очевидцем цих подій. Вважає, що показання свідка узгоджуються з матеріалами справи та спростовують доводи позивача щодо її непоінформованості про наявність додаткових угод.

Заперечує висновок суду про відсутність волевиявлення ОСОБА_4 на підписання додаткової угоди від 06.06.2016 до договору від 12.04.2010, оскільки він спростовується тими ж показаннями свідка ОСОБА_5

Зазначає про належне виконання договірних відносин сторонами, що підтверджується бухгалтерськими документами та показаннями вказаного свідка стосовно отримання орендодавцем орендної плати згідно додаткової угоди від 06.06.2016 в загальній сумі 17 625,00 грн. на його банківську картку.

Позивач подала відзив, у якому заперечила доводи апеляційної скарги, посилаючись на висновки почеркознавчої експертизи. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, як таку, що ґрунтується на неналежних доказах,а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України).

За правилом ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення. При цьому враховує наступне.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 12.04.2010 між ОСОБА_4 та ТОВ«Агрофірма Мічуріна» укладено договір №14 оренди земельної ділянки.

Пунктами 1 та 2 вказаного договору визначено, що орендодавець (ОСОБА_4) надає, а орендар ( ТОВ «Агрофірма Мічуріна») приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, загальною площею 3,26 га, згідно державного акту НОМЕР_2. Договір укладено строком на 5 років, підписаний сторонами та зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.07. 2011 №01012. /а.с.7-8/

05.04.2016 між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма» Мічуріна» укладено додаткову угоду, якою внесено зміни до пункту 8 договору та продовжено термін його дії до 10 років, який буде розраховуватися з дня закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 12.04.2010. Інші умови договору залишаються незмінними та сторони підтверджують по них свої зобов'язання. Указана додаткова угода набрала чинності з моменту її укладення та державної реєстрації 19.05.2016./а.с.45-46, 49/

06.06.2016 між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма» Мічуріна» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 12.04.2010 № 14 та продовжено строк дії договору до 06.06.2033. Інші умови залишилися незмінними та сторони підтверджують по них свої зобов'язання.Указана додаткова угода набрала чинності з моменту її укладення та державної реєстрації 16.06.2016./а.с.9,53,61/

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.03.2017 приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Похил І.Г.,ОСОБА_3 спадкоємицею земельної ділянки площею 3,2600 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва./а.с.14/

Відповідно до висновку судового експерта від 24.07.2018 № 848 підпис в графі «Орендодавець» (ОСОБА_4) Розділу Реквізити сторін в додатковій угоді від 06.06.2016 до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року між ОСОБА_4 (орендодавець) та Виробничим Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мічуріна» (орендар), виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою./а.с. 147-156/

11.09.2018 допитано в якості свідка ОСОБА_5, показання якої в частині її особистої присутності при підписанні додаткової угоди від 06.06.2016 ОСОБА_4, розцінені судом критично з підстав її зацікавленості та неприязних відносин з позивачем.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсною додаткової угоди від 06.06.2016, суд першої інстанції виходив з того, що підписи сторін є одним із обов'язкових реквізитів договору, які саме повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах, а вказана додаткова угода підписана не ОСОБА_4, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи. За відсутності волевиявлення орендодавця на укладення додаткової угоди вона є недійсною на підставі ч.3 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України. Відмовляючи в частині позовних вимог про визнання припиненим договору оренди від 12.04.2010 року, суд першої інстанції врахував строк дії вказаного договору, який продовжений додатковою угодою від 05.04.2016, яка сторонами не оспорювалася та є дійсною.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з рішенням суду та переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо волевиявлення орендодавця ОСОБА_4 на укладення додаткової угод від 06.06.2016, наявність якого підтвердила свідок ОСОБА_5, яка була очевидцем цих подій, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані та не підтверджені належними доказами.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

При цьому, правочин вважається таким, що укладений в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (частина друга статті 207 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи викладені норми цивільного права та висновок судово-почеркознавчої експертизи, яким підтверджено, що підпис орендодавця в додатковій угоді від 06.06.2016 до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою, районний суд дійшов правомірного висновку, що спірна додаткова угода є недійсною і такою, що не відповідає волевиявленнюОСОБА_4, оскільки цю угоду він не підписував.

При цьому суд першої інстанції належно оцінив показання свідка ОСОБА_5, яка в даній справі є зацікавленою особою.

Посилання в апеляційній скарзі як на докази волевиявлення орендодавця на укладення додаткової угоди від 06.06.2016 на копію листа ТОВ «Агрофірма Мічуріна» від 05.04.2016 №100, заяву ОСОБА_4 від 05.04.2016, додаткову угоду від 05.04.2016, договір позички від 05.04.2016, видатковий касовий ордер № 264 від 05.04.2016 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59473053 від 19.05.2016 - апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки вказані докази не стосуються спірних правовідносин щодо оскарження додаткової угоди від 06.06.2016. Указані документи стосуються укладення додаткової угоди від 05.04.2016, яка сторонами не оспорювалась.

Також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про належне виконання договірних відносин сторонами, що підтверджується бухгалтерськими документами та показаннями вказаного свідка стосовно отримання орендодавцем орендної плати згідно додаткової угоди від 06.06.2016 в загальній сумі 17 625,00 грн. на його банківську картку, вказані кошти отримувала замість ОСОБА_4 свідок ОСОБА_5

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно постановлено на підставі повного з'ясування фактичних обставин, вірно встановлених правовідносин сторін та правильно застосованих нормах матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мічуріна» - адвоката Лазоренка Олега Володимировича - залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.11.2018.

Головуючий - суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак