АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Херсон

справа № 661/2214/17

провадження № 22-ц/791/682/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого ( судді-доповідача)ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Ведяшкіної Ю.В. від 30 січня 2018 рокув справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що 20 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № Ф060812К, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 300 000 гривень.

Для забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором, 07 лютого 2007 року з юридичною особою - ТОВ «Південенерго» був укладений договір поруки № 02-23- Ф060812К-140, за яким поручитель зобов'язався перед банком солідарно відповідати за виконання ОСОБА_5 умов договору кредиту № Ф060812К щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкції (пені, штрафу) у розмірі, в строки та порядку, передбачених кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_5 зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17 травня 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 562 400,24 грн, яка складається з: 252 000 грн - сума заборгованості за кредитом; 249 248 грн - сума заборгованості за відсотками; 30 744 грн - розмір інфляційних витрат за кредитом; 30 408,24 грн - розмір інфляційних витрат за відсотками, яку банк просив стягнути солідарно з відповідачів, а також понесені судові витрати.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 січня 2018 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» про стягнення кредитної заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема на неправильне застосування позовної давності, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до вимог ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом восьмим Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, в межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває Новокаховський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді- доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5 було укладено договір кредиту №Ф060812К, за яким банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 300 000 гривень з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 19 березня 2019 року. Погашення кредиту здійснюється до 10 числа місяця наступного за місяцем, передбаченим у графіку (п.1.1.2)

Кредит надавався позичальнику на: фінансування будівництва придбання (інвестування) житла відповідно до договору №224 про часткову участь у будівництві від 10 січня 2006 року, що укладений між позичальником та ТОВ «Південенерго» (п.1.2.).

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони передбачили укладення договору іпотеки майнових прав позичальника(п.1.3 договору).

Пунктом 4.5 статті 4 кредитного договору визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених підпунктами 3.3.9 (сплата процентів), 3.3.10 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07 лютого 2007 року між банком, ОСОБА_5 та ТОВ «Південенерго» укладений договір поруки №02-23-Ф060812К-140, за умовами якого ТОВ «Південенерго», як поручитель, зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_5, як позичальником, зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту №Ф060812К від 20 вересня 2006 року.

Відповідно до п. 6.2 договору поруки, договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою, визначених п.п.2.1.1-2.1.3 цього договору.

Останній платіж на погашення кредиту позичальником здійснений 02.12.2008 року.

Невиконання позичальником прийнятих на себе зобов'язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором відповідачами не спростовується.

Унаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обовязків за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 17 травня 2017 року складається з суми заборгованості за кредитом - 252 000 грн; суми заборгованості за відсотками 249 248 грн; розміру інфляційних витрат за кредитом 30 744 грн, розміру інфляційних витрат за відсотками - 30 408,24 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати.

Саме така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року по справі № 6-1174цс16.

Враховуючи, що позичальник ОСОБА_5 останній платіж за кредитом здійснив 02 грудня 2008 року, наступний платіж за графіком погашення кредиту мав здійснити 10 січня 2009 року, проте не виконав такої умови, та протягом наступних 60 календарних днів, тобто до 12 березня 2009 року, відповідно до п. 4.5. кредитного договору, не повернув всю суму кредиту, така обставина змінила строк виконання зобовязання за кредитним договором боржником, тобто з цього дня у позивача виникло право на звернення з позовом до суду, відповідно розпочався відлік строку позовної давності, про застосування якого заявлено представником відповідачів, тоді, як позивач звернувся до суду 17 липня 2017 року, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позов про стягнення з відповідача ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором №Ф060812К від 20 вересня 2006 року, який поданий після спливу строку позовної давності, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки п. 6.2 встановлено, що він діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Таким чином у договорі поруки не встановлено строку її дії відповідно до вимог ст. 252 ЦК України, а тому підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки строк виконання зобов'язання за кредитним договором настав 11 березня 2009 року, протягом шести місяців після цього кредитор ПАТ «Укрсоцбанк» не пред'явив вимог до поручителя до ТОВ «Південенерго», колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про те, що порука припинилася, а тому передбачені законом підстави для задоволення заявлених до поручителя позовних вимог відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про пропуск позивачем позовної давності та обгрунтовано відмовив у задоволенні позову з вищевказаних підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом строку позовної давності не ґрунтуються на нормах матеріального права, зміст та аналіз яких викладений вище та на умовах кредитного договору, а отже до уваги не можуть бути прийняті.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ррішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Постанова набрала законної сили 05 червня 2018 року

Копія постанови оформлена 05 червня 2018 року

Суддя Апеляційного суду Херсонської області Чорна Т.Г.

Секретар судового засідання Рябченко А.А.