Провадження № 2/522/7287/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.07.2018 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу за розпискою від 15.03.2017 року у розмірі 100 000 грн.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 15.03.2017 року надала у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 100 000 грн. строком до 01 січня 2018 року. Проте, до цього часу борг відповідачкою не було повернуто. Після спливу терміну повернення коштів позивач звернулась до ОСОБА_2 з метою отримання позичених коштів, проте її було повідомлено про намір продовжити термін дії займу, у зв'язку з відсутністю відповідної суми для повернення коштів.

Ухвалою суду від 19.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову.

Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 01.08.2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До суду 27.07.2018 року надійшла заява ОСОБА_2, згідно якої вона визнала позовні вимоги в повному обсязі, однак вказала, що немає коштів для повернення боргу. Просила суд розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

У судове засідання 25.09.2018 року сторони не з'явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач заявою від 27.07.2018 року просила розглянути справу за її відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 15.03.2017 року взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 100 000 грн. до 15.03.2018 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 15.03.2017 року.

ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти у розмірі 100 000 грн., що не заперечується сторонами.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно розписки від 15.03.2017 року, договір діє, тобто грошві кошти мають бути повернені до 15 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Тобто, зважаючи на те, що відповідач отримала позику та не повернула кошти до закінчення строку дії договору, вимоги позивачки є обґрунтованими.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не знайшов підстав для не прийняття визнання позову, визнання даного позову ОСОБА_2 не суперечить закону та не порушує прав та свобод інших осіб.

За таких обставин, враховуючи обґрунтованість позову та визнання його відповідачем, суд приходить до переконливого висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись, ст. ст. 15,16, 1046, 1048-1050 ЦК України, ст.ст. 2, 4-12, 13, 19, 23, 43, 76-81, 89, 95, 206, ч.1 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) суму боргу за розпискою від 15.03.2017 року у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 25.09.2018 року.

Суддя В.Я.Бондар