Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа №606/807/17

провадження № 61-571св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року в складі колегії суддів: Сташківа Б. І., Костіва О. З., Парандюк Т. С.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу.

В обґрунтування позовних вимог указував, що з 28 вересня 2012 року до 06 лютого 2015 року уклав з публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») договори банківського вкладу на суму 24 460 доларів США. 06 лютого 2015 року в ПАТ «КБ «Надра» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» та встановлено граничну суму відшкодування за вкладами в розмірі 200 000 грн. 26 червня 2015 року йому виплачено 200 000 грн вкладу, що в еквіваленті до долара США на дату виплати складає 9 438,41 доларів США. Залишок вкладу, що складає 15 021,59 доларів США йому не повернуто, а тому позивач просив стягнути з відповідача 15 021,59 доларів США, що еквівалентно 396 269, 54 грн за курсом Національного банку України станом на 30 травня 2017 року.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вимога про виплату залишкової суми депозиту подана ОСОБА_4 після закінчення тридцятиденного строку з дня опублікування у засобах масової інформації оголошення про початок процедури ліквідації банку, і ця сума відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважається погашеною.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 залишок суми депозиту в розмірі 15 021,59 доларів США, що в еквіваленті становить 405 733,14 грн. Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_4 позбавлений права користуватись своїм майном, а повідомлення, розміщене у засобах масової інформації про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду містить неточну інформацію щодо терміну отримання вкладниками граничного розміру відшкодування коштів за вкладами та задоволення вимог кредиторів.

У січні 2018 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» СтрюковаІ. О. подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправильно визначився з правовідносинами, що виникли між сторонами, та не застосував норми матеріального права, які підлягають застосуванню.

Ухвалою Верховного Суду 27 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі та витребувано з Теребовлянського районного суду Тернопільської області матеріали зазначеної справи.

У лютому 2018 року представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кібець Роман Романович подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до яких після запровадження в банку тимчасової адміністрації стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено зазначеним Законом, є безпідставним.

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2018 року відкрито провадження у справі за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зупинено виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року.

23 березня 2018 року від ОСОБА_4 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, який мотивований тим, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що у період з 08 вересня 2012 року до 06 січня 2015 року ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Надра» уклали договори банківського вкладу на суму 24 460 доларів США.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 лютого 2015 року № 26 в ПАТ «КБ «Надра» з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці, яку продовжено до 05 червня 2015 року. Постановою Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року № 113 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра», призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра».

Інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду на відшкодування коштів вкладникам ПАТ «КБ «Надра» опубліковано в газеті «Голос України» від 12 червня 2015 року № 103(6107).

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Рішенням адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2012 року № 27 встановлено розмір відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000 грн.

26 червня 2015 року через публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_4 отримав граничний розмір відшкодування коштів за вкладами, переданими ним в період з вересня 2012 року до січня 2015 року ПАТ «КБ «Надра», в сумі 200 000 грн, що еквівалентно 9 438,41 дол. США. Залишок суми за вкладами в розмірі 15 021,59 дол США, що еквівалентно 405 733,14 грн, ОСОБА_4 не виплачені.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до вимог статті 48 Закону уповноважена особа Фонду не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення складає перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами (статті 49 Закону).

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 52 Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом у четвергу чергу.

Таким чином, в межах ліквідаційної процедури статус кредитора отримують фізичні особи - вкладники з вимогою у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, і задоволення вимог таких кредиторів здійснюється у черговості, визначеній статтею 52 Закону за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Суди встановили, що інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «КБ «Надра» опубліковано в газеті «Голос України» 12 червня 2015 року № 103 (6107).

Оскільки 26 червня 2015 року ОСОБА_4 отримав 200 тис. грн гарантованої суми, а з заявою про виплату залишку суми за вкладами звернувся лише 17 липня 2015 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимога ОСОБА_4 про виплату залишку суми за вкладами на підставі статті 45 Закону вважається погашеною.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про стягнення з Фонду на користь ОСОБА_4 залишку суми за вкладами, апеляційний суд не застосував закон, який підлягає застосуванню, та помилково скасував законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2018 року зупинено виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Ураховуючи те, що рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, підстави для поновлення його виконання (дії) відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 листопада 2017 року скасувати, залишити в силі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат