Справа № 215/2401/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Малиш Н.В.

згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), без повідомлення учасників процесу, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, та просить визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 свого сина - ОСОБА_2. В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2011 р., належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач у вказаній квартирі не мешкає з 2016 р. та не сплачує за комунальні послуги. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації.

Відповідач відгук на позов не надав.

Перевіривши матеріали справи - докази: копії: акт від 29.05.2018 р. про не проживання; довідку від 29.05.2018 р. ТОВ «Нова -Ком»; витягу про державну реєстрацію прав; свідоцтва про право на спадщину за законом; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; технічного паспорту (а.с. 7, 8, 9, 10, 11?12), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини.

Позивач, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2011 р. є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач є сином позивача, який у спірній квартирі не проживає з 2016 р..

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною їй власністю та підстав для визнання відповідачів, членів її сім'ї, такими, що втратили право користування житлом, так як вони понад рік відсутні в ньому.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-и денний строк з дня складення його повного тексту.

Повний текст рішення складений 27.09.2018 р..

Суддя: