Справа № 500/4364/18
Провадження № 2/500/2642/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

головуючий суддя Швець В.М.,

при секретарі Кузьменко О.М.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 27 вересня 2017 року право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами № 146, що розташований по вул. Центральна в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що не визначена частка померлого у вищевказаному будинку.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила представника з належним чином оформленими повноваженнями.

Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 належала 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кам`янка, вул.Центральна, 146 (колишня назва Леніна) на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 28.04.2001 року за №154, яке записане в реєстрову книгу № 3-32.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 378675 від 28.05.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_7 померла 28 травня 2014 року.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кам`янка, вул.Центральна, 146 (колишня назва Леніна).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно спадкової справи та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №50887738 від 12.02.2018 року ОСОБА_7 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 29.08.2003 року за № 257 на будь-яке спадкове майно, на свого сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_7 немає.

Спадкоємець, ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 по вул.Центральна, 146 в с.Камянка Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджується довідкою Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 361 від 12.02.2018 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД №505800 від 28.09.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цівільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер 27 вересня 2017 року.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: 2/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами № 146, що розташований в с. Камянка по вул.Центральна (колишня назва вул.Леніна) Ізмаїльського району Одеської області, із яких 1/5 частина належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності № 154 від 28.04.2001 року, яке записане в реєстрову книгу № 3-32, іншу 1/5 частину він прийняв за заповітом, після померлої 28.05.2014 року матері - ОСОБА_7, але своїх спадкових прав юридично не оформив.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50887784 від 12.02.2018 року інформація щодо залишення заповіту ОСОБА_5 відсутня.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від ії прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 стали:

-ОСОБА_2 дружина спадкодавця;

-ОСОБА_3 - син спадкодавця;

-ОСОБА_4 - син спадкодавця.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, чоловіком та батьком, ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали по вул. Центральна (колишня назва вул.Леніна), № 146 в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджується довідкою Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 362 від 12.02.2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

19.02.2018 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у встановленний законом строк, відповідно до вимог ст. ст. 1270. 1273 Цивільного кодексу України звернулись до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_6 з заявами про відмову від спадщини на користь матері, позивачки, ОСОБА_2 Д, в результаті чого була заведена спадкова справа за № 20/2018.

В свою чергу позивач ОСОБА_2 вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦПК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що не визначена частка померлого у вищевказаному будинку.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, с. Кам`янка, вул. Центральна (колишня назва Леніна), 146 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (колишня назва Леніна), 146 ідентифікаційний номер - НОМЕР_2), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, с. Кам`янка, вул. Центральна (колишня назва Леніна), 146 ідентифікаційний номер - НОМЕР_3) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 27 вересня 2017 року право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кам`янка, вул. Центральна, 146.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 21.11.2018 року.

Суддя: ОСОБА_8