Справа №348/1876/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07 вересня 2018 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала з відповідачем по справі у фактичних шлюбних відносинах у смт. Компаніївка, Кіровоградської області з 2013 року і включно по 25.05.2017 року. За час спільного проживання в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вона з сином проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Син фактично є на її утриманні, відповідач працює у Республіці Фінляндія, з чого отримує доходи, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а її доходи є недостатніми для утримання їх спільного сина. Відповідач, маючи дохід, самоусунувся від утримання дитини, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягувати з ОСОБА_2 в її користь на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі по 1800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правову допомогу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, як шляхом надсилання судових повісток, так і шляхом розміщення оголошення на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2018 року, заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав. Відзив на позов також не подавав.

Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За письмової згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81,82 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого записані сторони по справі (а.с.5 ).

З наявних матеріалів справи вбачається, що неповнолітній син проживає зі своєю матірю, у домогосподарстві ОСОБА_5 в с. Стримба, вул. Галана 19, Надвірнянського району, що підтверджується актами обстеження умов проживання, виданих Стримбівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.6,7-8).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз"яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, а також матеріального становища дитини та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свого сина в розмірі, достатньому для його нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не наддав. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов'язок утримувати сина є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно на дитину по 1500 грн. до досягнення сином повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору та на користь позивача 500 грн. витрат на правову допомогу згідно квитанції серії АЕ № 0676 від 06.09.2018 року (а.с.9).

На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4,19, 141, 247, 263- 265, 268,280-282, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 (інд.номер невідомий) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (інд.номер НОМЕР_1) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно на дитину, допустивши негайне виконання рішення в цій частині в межах платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 07.09.2018 року і проводити до повноліття дитини.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.