Єдиний унікальний номер: 448/272/17
Провадження № 2/448/139/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.11.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.,

за участю секретаря Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті тітки позивача ОСОБА_3, яка померла 02.02.2012р., залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 1,33554 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Вказує, що спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 до складу якої входить вказана земельна ділянка, фактично прийняв позивач як спадкоємець другої черги спадкування за законом за правом представлення (ч.3 ст.1266 ЦК України), однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену земельну ділянку, він позбавлений можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті його рідної тітки ОСОБА_3С, котра померла 02.02.2012року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник - адвокат ОСОБА_2 Також в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2, в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.

Представник відповідача - Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься заява від 13.04.2018р., в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву-повідомлення, в якій зазначив, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, яка померла 02.02.2012р., в нотаріальній конторі не заводилася та просив слухати дану справу у його (представника) відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що 02 лютого 2012 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3. До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 1,33554 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0085, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 06.10.2009р.

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв'язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємців першої черги спадкування за законом відсутні, оскільки остання була одинокою, дітей у неї не було. Позивач є спадкоємцем другої черги спадкування за законом за правом представлення, тобто спадкує ту частку спадщини, яка б належала за законом його матері (сестрі спадкодавця ОСОБА_3С.) ОСОБА_4, яка померла 03.95.1997р., якби вона була живою на час відкриття спадщини.

Оскільки жоден із спадкоємців другої черги спадкування за законом не звертався в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що дану спадщину прийняв спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на час її смерті і у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що належним чином прийняв спадщину, а саме племінник спадкодавця позивач ОСОБА_1

Зокрема, із довідки, виданої виконкомом Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області, за №236 від 18.02.2016р. слідує, що ОСОБА_3, яка померла 02.02.2012р., на час смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. На час смерті ОСОБА_3 разом з нею за вказаною адресою постійно проживав її племінник ОСОБА_1

Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, позивач не заявив про відмову від даної спадщини.

Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3

Згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори від 21.03.2018р. за №01-16/293 після смерті ОСОБА_3, яка померла 02.02.2012р., спадкова справа не заводилася.

Тобто, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_3, крім позивача ОСОБА_1, судом не встановлено.

В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3; копіями свідоцтва народження, одруження та смерті матері позивача ОСОБА_4; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії виданого 06.10.2009р.; листом-повідомленням з Мостиської державної нотаріальної контори від 21.03.2018р. за №01-16/293; копіями паспорта, свідоцтва про народження позивача по справі; довідками, виданими виконкомом Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області за №236, №01-06 від 18.02.2016р.; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частиною 3 статті 1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у зв'язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачем) права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Пленум Верховного Суду України в Постанові 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси (ч.1 ст.3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або попорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це.

Крім того, Верховний Суд України у листі від 01.04.2014р. «Аналіз практики застосування судами ст.16 ЦК України» зазначив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет і підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_3; він у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняв дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця входить зазначена земельна ділянка, яку такий успадкував в порядку спадкування за законом після смерті тітки; право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку було посвідчене Державним актом, виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81,141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 1,33554 га, кадастровий номер земельної ділянки - :04:000:0085, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 06.10.2009р. ОСОБА_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 02.02.2002р.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя та зареєстрового за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: Хлиплівська сільська рада Мостиського району Львівської області, місцезнаходження: 81366, с.Хлиплі Мостиського району Львівської області; ідентифікаційний код 04371934.

Третя особа: Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області (м.Мостиська, вул.Грушевського, 22; ідентифікаційний код 02899453).

Суддя І.В.Торська

Рішення набрало законної сили

«___»___________ 20 р.

Суддя І.В.Торська