БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/2725/18, cправа № 361/4819/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» листопада 2018 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить звільнити його від сплати аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно із рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2006 року з часу винесення рішення про усиновлення іншою особою.

В обґрунтування вимог зазначається, що сторони у даній справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Після розірвання шлюбу дочка ОСОБА_5 залишилася проживати із матір'ю. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 19 січня 2006 року із позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня

2015 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5

Після ухвалення судового рішення про позбавлення батьківських прав позивачу стало відомо, що відповідач створила іншу сім'ю, при цьому чоловік останньої усиновив його неповнолітню дочку. Не зважаючи на ті обставини, що після усиновлення майнові права між батьком та усиновленою особою припинилися, позивач продовжує бути платником аліментів, так як виконавчий лист відкликаний не був.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився. 08 листопада 2018 року його представник ОСОБА_6 подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить постановити рішення суду у підготовчому засіданні.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, 08 листопада 2018 року надала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по даній справі перебували у зареєстрованому шлюбі.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 вбачається, що вона народилася 13 грудня 2002 року у місті Києві, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 167. Батько - ОСОБА_2. Мати ОСОБА_3.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2006 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, 13 грудня 2002 року стягнуто аліменти у розмірі ? всіх видів прибутку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2005 року до її повноліття.

З довідки № 14328-9 від 30 липня 2018 року, виданої Уманським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, вбачається, що на підставі рішення Уманського міськрайонного суду № 2-81, виданого 23 січня 2006 року, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2005 року і до досягнення повноліття.

Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року (яке набрало законної сили) позбавлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповіді від 19 червня 2018 року № 5/164/2018 Броварський міськрайонний суд Київської області роз'яснив ОСОБА_2 про неможливість надання копії рішення про усиновлення, так як позбавлення батьківських прав тягне за собою певні правові наслідки, зокрема така особа втрачає особисті немайнові права щодо дитини, перестає бути її законним представником, втрачає інші права, засновані на спорідненні з дитиною.

При розгляді даної справи по суті знайшли своє підтвердження обставини щодо усиновлення дитини, на утримання якої за рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від

19 січня 2006 року стягнуто аліменти, про що свідчить цивільна справа № 361/2391/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у зв'язку із реєстрацією шлюбу (актовий запис № 478, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 08 червня 2012 року) змінила прізвище на ОСОБА_3.

Положеннями статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені статтею 18 СК України, згідно з якою одним з них є припинення правовідношення.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

Згідно із частиною четвертою статті 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, які мають батьки щодо дитини.

Усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Насамперед, здійснення усиновлення носить характер правовстановлюючого факту, адже після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов'язків між суб'єктами цих правовідносин. Внаслідок усиновлення припиняється правовий зв'язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Це тягне за собою і припинення правовідносин, які існують між усиновлюваною дитиною та іншими членами сім'ї й родичами. Правові відносини припиняються з обома батьками, навіть якщо у якості усиновителя виступає одна особа, а також незалежно від того, чи записані вони батьками чи ні.

Таким чином, в силу факту усиновлення виникають права та обов'язки як у особи, яку усиновляють, так і права й обов'язки в особи, яка усиновляє (усиновлювача). При цьому цей обсяг прав та обов'язків визначається правовим зв'язком батьків і дітей, який визначений сімейним законодавством, іншими галузями права, підставою для виникнення яких є факт наявності родинних відносин. Тому законом визначене загальне правило, що цей обсяг є таким самим.

За загальним правилом, правові відносини між усиновленою особою та батьками за походженням припиняються з моменту здійснення усиновлення, незалежно від способу усиновлення (подружжям чи однією особою, із записом усиновлювачів батьками чи без такого).

Таким чином, відповідно до положень цивільного законодавства України, з 11 жовтня

2016 року, тобто з моменту набрання законної сили рішенням суду про усиновлення між позивачем та його дочкою були припиненні особисті та майнові права і обов'язки, які існували між ними, в тому числі обов'язок позивача утримувати дитину до досягнення нею повнолітня, що визначений статтею 180 СК України.

Згідно із частиною другою стаття 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Частиною четвертою статті 273 ЦПК України передбачено, що після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення. Відповідач пред'явлені до неї вимоги про звільнення від сплати аліментів визнала у повному обсязі, при цьому суд приймає визнання нею позову, так як це не суперечить закону, не порушує прав свобод та інтересів інших осіб.

Частиною першою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду із даним позовом ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі -

704 грн. 80 коп. Відповідач ОСОБА_3 позов визнала у повному обсязі, отже стягненню із неї підлягає судовий збір у розмірі - 352 грн. 40 коп., при цьому позивачу слід повернути 50 % судового збору у розмірі - 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 142, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від сплати аліментів, на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2006 року з 11 жовтня 2016 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі - 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_2 судовий збір у розмірі - 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти

днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини

судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його

не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин