У Х В А Л А

27 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 756/3540/15-ц

Провадження № 14-548 зц 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі :

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася із заявою ОСОБА_3 (далі також - заявник) про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року (далі також - заява про перегляд судових рішень)

у справі за позовом заявника до ОСОБА_4 (далі також - відповідач) про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом відповідача до заявника про поділ спільного майна подружжя і

в с т а н о в и л а:

19 листопада 2018 року заявник подала до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд судових рішень.

Мотивує тим, що 10 травня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким частково задовольнив її позов, а зустрічний позов відповідача - задовольнив повністю та, зокрема, у порядку поділу майна виділив заявнику та визнав за нею право власності на: ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_1; ? частки гаражного боксу АДРЕСА_2 і ? земельної ділянки АДРЕСА_3.

Вказує, що 24 листопада 2016 року Апеляційний суд міста Києва постановив ухвалу, якою рішення суду першої інстанції залишив без змін, а 31 травня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою рішення судів апеляційної та першої інстанції також залишив без змін.

У заяві про перегляд судових рішень вказує на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Як зразки для порівняння наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2017 року у справі № 541/642/13-ц та постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 7 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16.

Заявник зазначає, що про ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року їй стало відомо під час суперечки з колишнім чоловіком (відповідачем) 29 жовтня 2018 року. А тому вона на підставі статті 354 Цивільного процесуального кодексу (далі також - ЦПК) України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, не могла реалізувати своє право на звернення із заявою про перегляд цієї ухвали суду.

Вказує, що усю пошту отримував саме відповідач, і заявник не мала можливості раніше отримати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року. Тому лише 29 жовтня 2018 року подала до Оболонського районного суду м. Києва заяву про надання належним чином засвідчених копій рішень судів у справі № 756/3540/15-ц, які отримала у канцелярії суду першої інстанції 2 листопада 2018 року.

З огляду на вказане, а також через те, що суди у цій справі допустили порушення норм процесуального права, не врахували інтереси двох малолітніх дітей, які проживають спільно із заявником, і не відступили від засад рівності часток у спільному сумісному майні при його поділі, заявник просить:

- поновити строк на подання заяви про перегляд судових рішень;

- скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року, а справу № 756/3540/15-ц направити на новий розгляд.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладений у новій редакції.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Підпункт 2 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ передбачає, що якщо цивільна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, така справа після її отримання Касаційним цивільним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

«Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ не передбачають можливості заявника подати заяву про перегляд судових рішень безпосередньо до Великої Палати Верховного Суду. А тому таку заяву, яка подана інакше, ніж через Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, його Велика Палата прийняти не може.

Крім того, можливість перегляду судових рішень з підстав, передбачених статтею 355 ЦПК України у редакцій, чинній до 15 грудня 2017 року, існувала лише для рішень, ухвалених судами до цієї дати, та лише на випадок звернення із відповідною заявою про їх перегляд до 15 грудня 2017 року (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20 серпня 2018 року у справі № 1522/18109/12).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до частини другої статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. А згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду не є судом, встановленим законом, для розгляду заяви про перегляд судових рішень. Тому у прийнятті цієї заяви необхідно відмовити і з доданими до неї матеріалами повернути заявнику.

Керуючись статтями 6, 19 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підпунктами 1 і 2 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

2. Заяву ОСОБА_3 про перегляд судових рішень і додані до неї матеріали повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукЛ. І. Рогач
В. І. ДанішевськаІ. В. Саприкіна
О. С. ЗолотніковО. М. Ситнік
О. Р. КібенкоО. С. Ткачук
В. С. КнязєвВ. Ю. Уркевич
Л. М. ЛобойкоО. Г. Яновська