Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3786/18
РІШЕННЯ

іменем України

27 листопада 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

22 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування свого позову зазначила, що вона є власником квартири № 46 в будинку № 48-В, що по вулиці Сосновського у м.Коростені Житомирської області. В зазначеній квартирі зареєстрований і не проживає більше двадцяти років відповідач ОСОБА_2, а його реєстрація створює позивачу труднощі у здійсненні свого права власності на нерухоме майно. У зв'язку з чим позивач просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з'явилася і до початку підготовчого судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з'явився, до початку підготовчого судового засідання направив до суду заяву про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідач ОСОБА_2 у повному обсязі визнав позов і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою реєстрації більше року, що було визнано відповідачем та підтверджується, зокрема, актом від 14 серпня 2018 року.

З огляду на викладене вище, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.391, ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, ст.156 Житлового кодексу України, ч.1 ст.82, ч.3 і ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ст.ст.263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: : АДРЕСА_2.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_3