Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа 642/3447/17

провадження № 61-40138 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: ГулькаБ. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - державне підприємство «Харківський завод електроапаратури»,

представники відповідача: Аношенко Вікторія Леонідівна, Ражев Андрій Володимирович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Харківської області від 05 червня 2018 року у складі колегії суддів: Сащенка І. С., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» (далі - ДП «Харківський завод електроапаратури») про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та індексації заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що з 16 вересні 2008 року він працював на різних посадах на ДП «Харківський завод електроапаратури». Наказом відповідача від 23 березня 2011 року № 13ю його було звільнено з посади виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Харківський завод електроапаратури» на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства.

Проте при звільненні з ним не було проведено повного розрахунку, не виплачено усіх належних йому сум, чим порушено його трудові права.

З урахуванням викладеного ОСОБА_4 просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 42 118 грн 35 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 321 766 грн 44 коп., індексацію заробітної плати у розмірі 3 115 грн 40 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 січня 2018 року у складі судді Проценка Л. Г. позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Харківський завод електроапаратури» на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі у розмірі 42 118 грн 35 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 321 766 грн 44 коп., а всього 363 884 грн 79 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідачем порушені права позивача на виплату всіх сум, що належали йому від підприємства при звільненні, тому з ДП «Харківський завод електроапаратури» на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Перебування ДП «Харківський завод електроапаратури» у стані припинення не може бути підставою для відмови позивачу у виплаті заборгованості по заробітній платі.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 5 червня 2018 рокуапеляційна скарга голови ліквідаційної комісії ДП «Харківський завод електроапаратури» Іванова С. В. задоволена, рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ДП «Харківський завод електроапаратури» перебуває на стадії ліквідації відповідно до положень статті 105 ЦК України, а вимоги ОСОБА_4 по виплаті заробітної плати включені до Реєстру кредиторів у другу чергу, тому така заборгованість буде виплачена у встановленому законом порядку, а вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні задоволенню не підлягають.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що з ним при звільненні повного розрахунку проведено не було, усі належні суми не сплачено, чим порушено його трудові та конституційні права. Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. ДП «Харківський завод електроапаратури» не припинилося, а відкриття ліквідаційної процедури не звільняє роботодавця від відповідальності.

У серпні 2018 року ДП «Харківський завод електроапаратури» подало відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою, заборгованість перед позивачем включена до реєстру кредиторської заборгованості, погашення якої здійснюється згідно з положеннями ЦК та ГК України.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У серпні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

У частинах третій і шостій статті 105 ЦК України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про те, що ДП «Харківський завод електроапаратури» перебуває на стадії ліквідації, а вимоги ОСОБА_4 по виплаті заборгованості по заробітній платі включені до Реєстру кредиторів у другу чергу.

Отже, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що оскільки заборгованість перед позивачем включена до реєстру кредиторської заборгованості, тому вона буде виплачена у встановленому законом порядку, а вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні задоволенню не підлягають.

Доводи касаційної скарги про те, що з позивачем при звільненні повного розрахунку проведено не було, усі належні суми не виплачено, чим порушено його трудові та конституційні права, не свідчать про незаконність рішення апеляційного суду, так як вимоги позивача включено до Реєстру кредиторів ДП «Харківський завод електроапаратури».

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Харківської області від 05 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк