УХВАЛА

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 752/17968/15-ц

провадження № 61-5944св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач -акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року у складі судді Новак А. В. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Качана В. Я., Шиманського В. Й.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (нині - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 21 жовтня 2005 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір № DNH4KS50610079 на суму 6 452,96 грн зі строком повернення до 20 квітня 2009 року та сплатою 25,8 % річних.

Відповідач умови кредитного договору не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20 жовтня 2015 року становить 42 002,46 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банк з цим позовом звернувся поза межами трирічної позовної давності, підстави для застосування збільшеної позовної давності відсутні, оскільки Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які містять пункт 5.5 щодо збільшення позовної давності до п'яти років, відповідач не підписувала.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що під час підписання сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) в редакції, що передбачає збільшення позовної давності.

У касаційній скарзі, поданій 10 травня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року, і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів є незаконними та необґрунтованими такими, що ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Банк звернувся до суду з позовом з дотриманням позовної давності, оскільки відповідачем 26 жовтня, 25 листопада, 28 грудня 2010 року, 21 березня 2011 року, 05 жовтня 2015 року здійснювалися платежі направлені на погашення пені та відсотків за користування кредитними коштами.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Голосіївського районного суду м. Києва.

21 жовтня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ОСОБА_4 на касаційну скаргу, мотивовані тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, такими, що ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права. Позивач самостійно в примусовому порядку протягом 2012, 2014, 2015 років здійснював списання з її рахунку грошових коштів та спрямовував їх на погашення заборгованості за кредитом, позов банком пред'явлено поза межами позовної давності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 лютого 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

30 січня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року справу № 754/13763/15-ц касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

При цьому у вказаній справі Верховний Суд виходив із того, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема, й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Правовідносини у справі № 754/13763/15-ц є подібними тим, що є предметом спору у справі № 752/17968/15-ц, яка переглядається у касаційному провадженні.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 752/17968/15-ц за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат