РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шепеля К.А.,

за участі секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Жмеринського району, Жмеринської районної державної адміністрації про визнання права в порядку спадкування, -

у с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з цим позовом і зазначили, що 5 квітня 1997 року в с. Сербинівці Жмеринського району помер їх дід - ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки №133, площею 1,8239 га на території ОСОБА_3 сільської ради Жмеринського району. За життя ОСОБА_4 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) загальною площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах, серії ВН №0418140. В подальшому на підставі розпорядження Жмеринської РДА від 31 серпня 2006 року №466 "Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо передачі земельних часток (паїв) власникам сертифікатів колишнього КСП "Сербинівське" з виготовленням державних актів на право власності на землю на території ОСОБА_3 сільської ради" та Списку власників земельних часток (паїв) ОСОБА_3 сільської ради, на які будуть видані акти на право власності на землю після посвідчення спадкоємцями цивільно-правових угод за померлим ОСОБА_4 було закріплено земельну ділянку №133, площею 1,8239 га. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла мати позивачів ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. 30 грудня 2016 року ОСОБА_5Ф, померла, не оформивши своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4. Єдиними спадкоємцями після її смерті є позивачі. Позивачі звернулися до державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на земельну ділянку після смерті діда. Однак постановою державного нотаріуса їм було відмовлено у вчиненні нотарільної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН №0418140 на ім'я ОСОБА_4 було втрачено, про що позивачами було розміщено відповідне оголошення в пресі. Інших спадкоємців немає. На підставі викладеного, позивачі просили визнати за кожним із них право на 1/2 частину вищезазначеної земельної ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 1 серпня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.35).

Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року підготовче судове засідання відкладено та витребувано копії спадкових справ після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.40).

Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкладено підготовче судове засідання у зв'язку з неявкою сторін (а.с.78).

Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 27 листопада 2018 року (а.с.81).

Позивачі в судове засідання не зявилися, подали заяви, в яких позов підтримали за викладених в позовній заяві обставин, просили розгляд справи провести у їхню відсутність та задовльнити (а.с.79, 80).

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи Жмеринської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи у його відсутність.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між сторонами виникли правовідносини спадкування за законом, що регулюються Цивільним Кодексом України.

Відповідно до копій свідоцтв про народження батьками позивачів були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.11, 14). Згідно з копією свідоцтва про одруження, ОСОБА_7 6 лютого 2003 року одружилась з ОСОБА_8 та змінила прізвище "Шаповал" на "Висідалко" (а.с.11). Згідно з копією свідоцтва про народження матері позивачів ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (а.с.15). Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_9 17 серпня 1983 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з "Голуб" на "Шаповал" (а.с.16-17).

Згідно з копіями свідоцтв про смерть, ОСОБА_4 помер 5 квітня 1997 року в с. Сербинівці Жмеринського району, а ОСОБА_10 - 6 квітня 2009 року (а.с.18, 19).

Відповідно до довідок виконкому ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого 5 квітня 1997 року, вступила у фактичне володіння та управління майном померлого в квітні 1997 року. Згідно запису в погосподарській книзі №3, особовий рахунок №302 разом з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_10, дочка ОСОБА_5, внучка ОСОБА_7, внук ОСОБА_2. ОСОБА_5, яка померла 30 грудня 2016 року постійно проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2. На час відкриття спадщини з спадкодавцем ОСОБА_5 проживали та були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 та внучка ОСОБА_11 (а.с.20, 21, 22).

Згідно з копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла 30 грудня в м. Жмеринка Вінницької області (а.с.23).

Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом, позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 у виді земельних ділянок, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с.24, 25).

Згідно з копіями витягів зі спадкового реєстру, заповіту ОСОБА_4 на випадок своєї смерті не залишив, спадкова справа після його смерті не заводилася (а.с.26, 27).

Відповідно до листа начальника відділу у Жмеринському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на ім'я ОСОБА_4А, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) загальною площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах, серії ВН №0418140, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №272 від 30 жовтня 1998 року с. Сербинівці КСП "Сербинівське" (а.с.28).

Згідно з копією розпорядження Жмеринської РДА від 31 серпня 2006 року №466 "Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо передачі земельних часток (паїв) власникам сертифікатів колишнього КСП "Сербинівське" з виготовленням державних актів на право власності на землю на території ОСОБА_3 сільської ради" та Списку власників земельних часток (паїв) ОСОБА_3 сільської ради, на які будуть видані акти на право власності на землю після посвідчення спадкоємцями цивільно-правових угод за померлим ОСОБА_4 було закріплено земельну ділянку №133, площею 1,8239 га.(а.с.29-31).

Згідно з газетою "Наша газета" від 10 червня 2015 року №23 (1021) позивачі розмістили оголошення про втрату вищевказаного сертифіката на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_4 (а.с.32).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 29 березня 2018 року №762/02-31 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради, що залишилась після померлого 5 квітня 1997 року ОСОБА_4, спадшину після якого прийняла його дочка ОСОБА_5, але не встигнувши оформити свої спадкові права померла 30 грудня 2016 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.33).

Судом також було досліджено копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5, з якої видно, що єдиними спадкоємцями після її смерті є позивачі (а.с.42-75).

Відповідно до інформації Державного нотаріального архіву Вінницької області спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с.76).

Оцінивши вищевказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд, відповідно до вимог статей 77, 78, 79, 80 ЦПК України, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, отримані в порядку встановленому законом, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а в своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Оскільки спадщина після смерті діда позивачів відкрилась у 1997 році, а їх мати померла в 2016 році, то при вирішенні справи суд застосовує положення ЦК УРСР в редакції 1963 року та діючого ЦК України.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до статті 5 ЗК України (в редакції 1990 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до статті 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частин першої, другої третьої та п'ятої статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Згідно з частиною другою статті 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належить зокрема рілля. Згідно з частиною третьою статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення, зокрема особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України.

Таким чином суд дійшов висновку, що право позивачів на спадкування належної ОСОБА_4 земельної ділянки підлягає поновленню, що стало підставою їхнього звернення до суду з цим позовом, враховуючи при цьому його доведеність та відсутність у відповідачів обєктивних підстав для заперечення проти позову. Тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з цим з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1409,6 грн (а.с.1, 2).

Керуючись статтями 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 524, 548, 549 ЦК УРСР, статей 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1276 ЦК України, статтей 22, 25, 116 ЗК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Жмеринського району, Жмеринської районної державної адміністрації про визнання права в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент.номер НОМЕР_1, громадянкою України, право в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки №133, площею 1,8239 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Жмеринського району Вінницької області та рахується за ОСОБА_12, який помер 5 квітня 1997 року в с. Сербинівці Жмеринського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідент.номер НОМЕР_2, громадянином України, право в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки №133, площею 1,8239 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Жмеринського району Вінницької області та рахується за ОСОБА_12, який помер 5 квітня 1997 року в с. Сербинівці Жмеринського району Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 сільської ради Жмеринського району (вул. Центральна, с. Сербинівці Жмеринського району, 23122, код. ) та Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області (вул. Б.Хмельницького, 14, м. Жмеринка Вінницької області, 23100, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент.номер НОМЕР_1, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідент.номер НОМЕР_2, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, витрати по сплаті судового збору в сумі 1409 (тисячу чотириста дев'ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області.

Головуючий К.Шепель