Справа № 603/701/18
Провадження №2/603/354/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

з участю секретаря судового засідання Бішко І.М.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вістрянської сільської ради

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини роботі

в с т а н о в и в :

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після матері ОСОБА_2, яка померла 21 червня 2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вістрянської сільської ради, Монастириського району Тернопільської області, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №642322 належала її матері. На імя позивача спадкодавцем за життя було складено заповіт. Однак після звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових справ їй було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено нею з поважних причин, оскільки доглядала за своїм хворим чоловіком, який знаходився на стаціонарному лікуванні в медичному закладі за межами території України, що підтверджується копією виписки із медичної картки хворого.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить задоволити.

Відповідач - Вістрянська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, але надіслала заяву з проханням слухати справу без участі представника, також зазначено, що позовні вимоги визнаються в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

21 червня 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ИД № 187863 від 23.06.2015 року, видане Вістрянською сільською радою Монастириського району Тернопільської області.

За життя спадкодавцем було складено заповідальне розпорядження (заповіт) від 16 лютого 2015 року, в котрому на випадок смерті усе своє майно остання заповіла своїй доньці ОСОБА_1 тобто позивачеві по справі.

У той же час, листом приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 07 вересня 2018 року № 221/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній факт прийняття спадщини у строк, передбачений ст.1270 ЦК України.

Також встановлено, що ОСОБА_1 доглядала за своїм хворим чоловіком ОСОБА_4, який знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних закладах м. Москва та м. Монастириська, що підтверджується копіями виписки із медичних карток хворого (а.с. 12,13,14).

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд, виходить із такого.

Приписами ст. 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина перша статті 1218 ЦК України).

Заповіт є особистим розпорядженням спадкодавця, зроблене на випадок смерті, основним змістом якого є призначення спадкоємця або спадкоємців, а також визначення юридичної долі майна.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкодавця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Отже аналіз вищевказаних положень цивільного законодавства дає підстави для висновку, що порядок прийняття спадщини є жорстким та імперативним, пропуск строку тягне за собою втрату права на спадкування, а надання додаткового строку має розглядатися як виключний порядок поновлення прав того спадкоємця, який дійсно не мав можливості прийняти спадщину.

Суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 11 ЦПК України).

Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Отже як встановлено, ОСОБА_1 у період з травня місяця по кінець листопада 2015 року займалася доглядом хворого чоловіка ОСОБА_4 що перебував на стаціонарному лікуванні в медичних установах, а після його виписання на амбулаторне спостереження доглядала за ним вдома. Отже, близько 5 з половиною місяців із встановлено законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, у позивача були об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, які суд кваліфікує як поважні причини.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 про свої спадкові права не заявляли, відумерлою спадщина не визнавалась.

Крім того, Вістрянська сільська рада позов визнала.

Наведені норми матеріального права та фактичні обставини справи, у їх сукупності, дають підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серії МС №308800 ІПН НОМЕР_1), проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до Вістрянської сільської ради, (), юридична адреса місцезнаходження: с.Вістря Монастириського району Тернопільської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2, яка померла 21.06.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5