Справа № 161/2467/18 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/802/130/18 Категорія: 27 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Губарик К.А.,

з участю представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5, про визнання недійсними результатів прилюдних торгів та їх наслідків за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що за укладеним між нею та АКБ «Укрсиббанк» договором споживчого кредиту № 0 від 04.01.2008 року вона отримала кредит у розмірі 100000 доларів США для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1, яку придбала 04.01.2008 року за договором купівлі-продажу та зареєструвала вказаний правочин у встановленому законом порядку.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.06.2010 року вона була засуджена до п'яти років позбавлення волі, у зв'язку з чим відбувала покарання в місцях позбавлення волі в період з 08.06.2010 року по 17.07.2014 року, а тому з об'єктивних причин не могла повернути кредитні кошти, що спонукало банк звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Після відбуття покарання та повернення у м.Луцьк вона виявила, що її квартира зайнята невідомою особою, хоча станом на 22.07.2014 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за нею.

Після звернення до правоохоронних органів їй стало відомо, що 29.03.2013 року її квартиру з прилюдних торгів придбав ОСОБА_6, а документи про реєстрацію права власності квартири за ОСОБА_6 вона отримала лише 26.02.2015 року.

Вважає, що під час проведення прилюдних торгів державним виконавцем були допущені чисельні порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а саме: державний виконавець не направляв їй копії постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності для надання звіту про вартість квартири; копію висновку про вартість арештованого та описаного майна було надіслано не за адресою її знаходження; а також вона не була повідомлена про проведення прилюдних торгів.

Такі дії призвели до порушення її прав та інтересів, у зв'язку із чим просила визнати недійсним протокол № 0313039/3 від 29.03.2013 року проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки), яке належить ОСОБА_4; визнати недійсним акт про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) від 29.04.2013 року; скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 31.05.2013 року, реєстровий номер 1093, видане ОСОБА_5; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про виникнення у ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_1, внесеного 31.05.2013 року за індексним номером 4233869.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2018 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4 і її представник ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, посилаючись на її безпідставність та законність і обґрунтованість судового рішення, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Представник третьої особи апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з'явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення про стягнення з ОСОБА_4 кредитної заборгованості 09.11.2012 року державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ Ліщук О.О. складено акт опису й арешту майна серії 5/1632 № 34837395 належної позивачу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та передано її на зберігання представнику ПП «Нива-В.Ш.» (а.с.33-34).

Для визначення вартості квартири державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності, яким складено звіт про оцінку квартири, який був надісланий позивачу (а.с.35-38).

Також позивачу було надіслано повідомлення про проведення прилюдних торгів (а.с.42).

Посилання представника позивача на ту обставину, що повідомлення та листи позивачу надсилалися не за адресою її знаходження - відхиляються апеляційним судом, оскільки кореспонденція надсилалася за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Будь-яких доказів про те, що позивач, будучи боржником перед кредитором, перебуваючи в місцях позбавлення волі повідомляла останнього про зміну місця свого перебування чи знаходження - суду не надано.

Посилання представника позивача на те, що державному виконавцю було достеменно відомо, що позивач на час примусового виконання виконавчого листа перебувала в місцях позбавлення волі - відхиляються апеляційним судом, оскільки перша згадка державного виконавця про її перебування в місцях позбавлення волі міститься лише в акті від 17.06.2013 року, тобто уже після проведення прилюдних торгів.

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Проте, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними (правова позиція Верховного Суду України в постанові від 18.11.2015 року (Справа №6-1884цс15)).

При розгляді справи судом не встановлено наявності порушень, що могли вплинути на результати торгів.

Зазначене стверджує про відсутність порушення прав чи інтересів позивача при проведенні прилюдних торгів.

Виходячи з наведеного, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді