Справа № 331/3625/18
Провадження № 2 /331/1068/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

за участю секретаря Хащук В.Д.

представника позивача- Леус Г.О.

представників відповідача- Помазан Н.В., ОСОБА_1

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Плутон» про стягнення не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01 червня 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 529 346,50 гривень, суму компенсації втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати зарплати в сумі 202 683,85 гривень, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та видачі трудової книжки в розмірі 1 815 480 ,00 гривень за період з 01 травня 2015 року по 01 травня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював на посаді Генерального директора ОСОБА_3 «Плутон». 30.04.2015 року за наслідками проведення зборів акціонерів його було звільнено з посади. Оскільки до теперішнього часу ОСОБА_3 «Плутон» не видало йому трудову книжку та не виплатило нараховану на день звільнення заробітну плату, вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2018 року провадження по справі відкрито.

13 серпня 2018 року відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що дійсно ОСОБА_2 при звільненні була нарахована сума 686 618,02 гривень, яка після сплати податків та зборів склала 539 079,21 гривень. Відповідач зазначив, що не заперечує проти стягнення цієї суми. Разом з тим, в іншій частині відповідач позов не визнав, з тих підстав, що відсутня вина підприємства у невиплаті нарахованої заробітної плати та у видачі трудової книжки позивачу, оскільки на момент звільнення ОСОБА_2 через відсторонення від посади та притягнення до кримінальної відповідальності не працював, отримавши повідомлення підприємства про необхідність з»явитися до ОСОБА_3 «Плутон» з метою отримання заробітної плати та трудової книжки, до теперішнього часу не з»явився до підприємства.

У вступному слові представник позивача наполягала на задоволенні позову , надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представники відповідача позов визнали частково, визнавши позовні вимоги в частині стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати. В іншій частині в задоволенні позову просили відмовити з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював на посаді генерального директора ОСОБА_3 «Плутон» з 1996 року. 30 квітня 2015 року його звільнено з посади рішенням загальних зборів ОСОБА_3 «Плутон», про що на підприємстві виданий наказ №33-к від 30.04.2015 року.

ОСОБА_2 при звільнені, відповідачем не виплачена заробітна плата та не видана трудова книжка.

Відповідно до бухгалтерської довідки, ОСОБА_3 «Плутон» ОСОБА_4 було нараховано : - компенсацію за невикористану відпустку у сумі 452 018,02 грн.; - вихідну допомогу у розмірі шестимісячного заробітку у сумі 234 600 грн, а разом 686 618, 02 грн. З цієї суми нарахувань, ОСОБА_3 «Плутон» були утримані податки та збори. Сума до виплати, з урахуванням утриманих податків та зборів складає 539 079, 21 гривень , а не 529 346,50 гривень, як помилково зазначає позивач .

Разом з тим, судом встановлено , що ОСОБА_2 з 10 жовтня 2013 року до 14 липня 2014 року, не з 'являвся на робочому місці та не виконував свої посадові обов 'язки. Ухвалами Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2014 року, від 16 вересня 2014 року , від 18 листопада 2014 року , від 16 січня 2015 року ОСОБА_2 був відсторонений від посади генерального директора ПАТ «Плутон».

Крім того, сторонами не оспорювалося, що в день звільнення ОСОБА_2 не працював.

04 червня 2015 року ОСОБА_3 «Плутон» було направлено на адресу позивача повідомлення про необхідність отримати на підприємстві трудову книжку , а також позивача було повідомлено про нараховані йому суми при звільненні та необхідність проведення розрахунку.

Зазначене повідомлення отримане 06 червня 2015 року дружиною позивача.

Відповідно до положень ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобовязаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Заперечуючи факт отримання зазначеного листа, представник позивача посилається на те, що у зворотньому рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено , що отримала поштове відправлення дружина ОСОБА_2, з якою останній не підтримує стосунки.

Проте зазначені доводи суд вважає безпідставними, оскільки у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення від 04.06.2015 року проставлена відмітка про особисте вручення дружині ОСОБА_2 рекомендованого поштового відправлення 06.06.2015 року, підтверджене підписом працівника поштового зв"язку .

Відповідно до п. 89 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред'явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина.

Згідно з п. 99 зазначених Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Враховуючи викладене, суд вважає , що відповідачем доведено факт належного повідомлення позивача про його звільнення з посади та пропозицію з'явитися до ОСОБА_3 «Плутон» для отримання трудової книжки та проведення разрахунку.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України № 58 від 29 липня 1993 року, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою пронеобхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Враховуючи, що сторонами не оспорювалося , що позивач фактично з жовтня 2013 року на роботу не виходив, а також відсутність його письмової згоди на пересилання трудової книжки поштою, суд вважає безпідставними доводи позивача про допущене порушення з боку відповідача ОСОБА_3 «Плутон» ч. 1 ст. 47 КЗпП України щодо вручення йому трудової книжки у день звільнення, та не проведення розрахунку у день звільнення.

З урахуванням вищенаведеного , суд приходить до висновку, що оскільки за змістом ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України, на користь позивача підлягає сума нарахованої та не виплаченої заробітної плати в сумі 529 346,50 гривень , крім того, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача щодо не проведення розрахунку та не видачі трудової книжки при звільненні з 01 травня 2015 року.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що 11.03.2017 року ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_3 «Плутон» була направлена нотаріально завірена копія заяви з вимогою перерахування належних йому сум при звільненні на картковий рахунок .

Аналогічна заява була направлена позивачем ОСОБА_3 «Плутон» 25.01.2018 року.

Факт отримання вказаних заяв відповідач не заперечував , однак відмовив відповідачу у перерахуванні грошових коштів на банківський рахунок та запропонував особисто з»явитися на підприємство.

За змістом ч.1, ч.2 ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи, що позивач вперше пред'явив вимогу про розрахунокОСОБА_3 «Плутон» 11.03.2017 року, однак зазначений розрахунок не було здійснено , суд вважає, що з урахуванням положень ст. ст. 116, 117 КЗпП України, заявлених позовних вимог ,ОСОБА_2 має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки з 12.03.2017 року по 01.05.2018 року.

Індивідуальними відомостями про застраховану особу підтверджено, що ОСОБА_2 за останні робочі місяці перед звільненням заробітна плата ОСОБА_2 в липні 2013 року склала 50 300 ,00 гривень, а в серпні 2013 року 50 560 ,00 гривень.

Відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два місяці, які передують події, з якою повязана виплата.

З урахуванням вищенаведеного, середньоденна заробітна плата позивача складає 2 241,33 гривень ( (50 300 гривень + 50 560,00 гривень) / 45 робочих днів за липень-серпень 2013 року = 2 241,33 гривень) .

Оскільки , з позивачем на його вимогу від 11.03.2017 року розрахунку проведено не було , то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за визначений судом період з 12.03.2017 року по 01.05.2018 року , який підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 , складає 283 робочих днів (без урахування святкових та вихідних днів) * 2 241,33 гривень = 634 296,39 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати, суд зазначає наступне.

Структуру заробітної плати визначено статтею 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата, зокрема, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовою частиною заробітної плати (додаткова заробітна плата).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

За правилами ст. 3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 (із змінами і доповненнями), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Судом встановлено порушення прав позивача, яке полягає у не проведенні з ним розрахунку при звільненні з 12.03.2017 року по 01.05.2018 року, а отже ОСОБА_2 має право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати саме у вказаний період відповідно до наступного розрахунку.

Так, за даними Держкомстату індекс споживчих цін склав у квітні 2017 року 1,009, у травні 2017 року 1,013, у червні 2017 року 1,016, у липні 2017 року 1,002, у серпні 2017 року 0,999, у вересні 2017 року 1,02, у жовтні 2017 року 1,012, у листопаді 2017 року 1,009 , у грудні 2017 року 1,01, у січні 2018 року 1,015, у лютому 2018 року 1,009, у березні 2018 року 1, 011, у квітні 2018 року 1,008.

Отже , приріст індексу споживчих цін за цей період склав 14,12 % (1,009х 1,013х1,016 х 1,002 х 0,999, х 1,02, х 1,012 х 1,009 х 1,01 х 1,015 х 1,009 х 1, 011 х 1,008 = 114,12% -100%).

Оскільки індекс споживчих цін за період розрахунку при звільненні перевищив 100% , сума компенсації за цей період становить 539 079,21 гривень (невиплачена сума заробітної плати) х 14,12% / 100 = 76 117,98 гривень .

Таким чином на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню з відповідача компенсація втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 76 117,98.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з ОСОБА_3 «Плутон» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 6342 гривень 96 копійок пропорційно задоволеним позовним вимогам в частині стягнення середнього заробітку , а також судовий збір на користь держави в сумі 6054 гривень 61 копійок ( 76 111,17 гривень + 529 346 ,50 гривень =605 457,67 гривень х 1%) .

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Плутон» про стягнення не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Плутон» (місце знаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75, ) на користь ОСОБА_2 ( місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі в сумі 529 346 гривень 50 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 березня 2017 року по 01 травня 2018 року в сумі 634 296 гривень 39 копійок, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати в розмірі 76 117 гривень 98 копійок , судовий збір 6342 гривень 96 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Плутон» (місце знаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 75, ) на користь держави судовий збір у розмірі 6054 гривень 61 копійок .

Рішення суду в частині присудження заробітної плати , але не більше ніж за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 23 листопада 2018 року.

Суддя:

22.11.2018