12.10.2018 Єдиний унікальний номер 200/9903/18
Провадження №2/205/2878/18
12 жовтня 2018 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Шавули В.С.
за участю секретаря Сербена О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
07 червня 2018 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с.1-4).
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.20-21).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його мати ОСОБА_2 померла 01 липня 2017 року в смт Софіївка м. Єнакієво Донецької області, факт смерті встановлено на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2018 року.
Позивач зазначає, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є він, у звязку із чим, звернувся до державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини.
На підставі викладеного та посилаючись на обґрунтування викладені у позові, позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, померлої 01.07.2017 року, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.
Про день, час та місце судового розгляду учасник справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-129 ЦПК України.
Позивач до суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.38).
Відповідач в особі свого представника у судове засідання не зявився. Про причини неявки свого представника не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без участі представника не надсилав.
У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Згідно ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист його особистих прав та майнових інтересів, повязаних із правом спадкування, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини.
Суд зясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).
Мати позивача ОСОБА_2 (а.с.10) померла 01 липня 2017 року (а.с.14).
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2018 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 у смт Софіївка міста Єнакієво Донецької області (а.с.12-13).

Із матеріалів спадкової справи №315/2018 відкритої після смерті ОСОБА_2 (а.с.29-34) вбачається, що 15 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Другої дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (з.а.с.29), але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини (а.с.33-34).

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17.

У відповідності до ст..9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який затверджено розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014р. № 1085, до вказаних населених пунктів відноситься і м. Єнакієве (у тому числі м. Бунге, смт Дружне, смт Софіївка, с. Новоселівка, с-ще Старопетрівське, смт Корсунь, с. Верхня Кринка, с. Кринички, с. Путепровід, с. Шевченко, с-ще Щебенка, с. Авіловка, с. Шапошникове).

Достовірно встановлено, що ОСОБА_2 померла 01.07.2017 року, але актовий запис про смерть останньої було зареєстровано лише 11.05.2018 року (а.с.14), внаслідок того, що смерть спадкодавиці настала в смт Софіївка м. Єнакієве Донецької області України, тобто в населеному пункті, на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином вбачається, що позивач раніше травня місяця 2018 року не мав можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у звязку з відсутністю свідоцтва про смерть ОСОБА_2

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Таким чином суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності надані позивачкою у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивач дійсно пропустив строк для прийняття спадщини, тому вважає за можливе надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 01.07.2017 року, надати додатковий строк рівний 2 (двом) календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1228, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10, 12-13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268, 272, 280-282 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 01.07.2017 року, надати додатковий строк рівний 2 (двом) календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складений 22 жовтня 2018 року.

Суддя В. С. Шавула