Справа № 2-1054/11
У Х В А Л А

09 січня 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.,

при секретарі - Горошко О.О.,

за участю:

представника відділу ДВС ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 31 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, -

ВСТАНОВИВ :

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 31 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

В своїй скарзі посилався на те, що 31 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС міста Полтава ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №48647226 з порушенням норм матеріального права винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зокрема, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснено не всі можливі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного у виконавчому документі.

Тому ПАТ «Родовід Банк» просив суд визнати дії старшого державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби міста Полтава ОСОБА_1 по винесенню у виконавчому провадженні №48647226 постанови від 31 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, скасувати зазначену постанову.

Представник скаржника, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Представник Київського ВДВС міста Полтава старший державний виконавець Тихонов О.О. в судовому засіданні проти скарги заперечив. Зазначив, що постанова від 31 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу в повній мірі відповідає вимогам закону. До її винесення державний виконавець здійснив всі необхідні дії для встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та грошових коштів, на які може бути звернуто стягнення. Оскільки майна боржника не виявлено, місце знаходження самого боржника невідоме, ним винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Тому в задоволенні скарги просила відмовити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання для розгляду скарги не зявилась.

Оскільки неявка стягувача та боржника не перешкоджає розгляду, суд вважає за можливе скаргу розглянути за відсутності осіб, що в засідання не зявились.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали виконавчого провадження №48647226, копія яких державним виконавцем надана суду, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 22 листопада 2011 року в цивільній справі №2-1054/2011 кредитний договір від 17.06.2008 року за № 54.7/АК-00005.08.2, укладений між ПАТ Родовід Банк та ОСОБА_3, розірвано, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк заборгованість за кредитним договором в розмірі 92 286 грн. 13 коп., стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 922 грн. 86 коп. по 461 грн. 43 коп. з кожного.

За вказаним судовим рішенням Київським районним судом м.Полтави 26 березня 2012 року видано виконавчі листи, після чого ухвалами суду від 22 листопада 2012 року та від 23 липня 2015 року у звязку з втратою оригіналів вирішено видати дублікати виконавчих листів.

За виконавчим листом №2-1054/11 від 22 листопада 2012 року про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» державним виконавцем Київського ВДВС 10 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження №48647226 (а.с.213).

31 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС м.Полтава ОСОБА_1 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.210).

У даній постанові державним виконавцем як підставу прийняття саме такого рішення зазначено: за адресою місцезнаходження, вказаною у виконавчому документі, боржник відсутній, місцезнаходження боржника встановити неможливо, згідно відповідей з ДПІ та ПФУ джерела доходів відсутні, інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходиа, нерухоме та рухоме майно відсутнє.

З наведеного вбачається, що державним виконавцем була проведена значна робота по встановленню майнового стану боржника, виявленню ліквідного майна та грошових коштів, що йому належать, на які може бути звернуто стягнення.

В той же час суд звертає увагу на ту обставину, що державний виконавець у оскаржуваній постанові зазначив, що фактичне місце проживання боржника встановити неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Тобто, як вбачається з даної норми, при відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець зобовязаний звернутися до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

В даному випадку, встановивши, що місце проживання та перебування боржника ОСОБА_2 невідоме, державний виконавець мав вжити передбачені законом заходи для встановлення його місцезнаходження та (або) проживання.

Можливо припустити, що в результаті розшуку боржника державний виконавець може отримати інформацію і про належне боржнику майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Крім того, відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення, за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Тому, встановивши, що боржник, фактичне місце знаходження якого не встановлено, має зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, державний виконавець мав всі підстави для звернення до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до вказаного житла з метою перевірки наявності у ньому належного боржнику майна.

Також з матеріалів виконавчого провадження не вбачається чи зясовано державним виконавцем наявність у боржника сільськогосподарської техніки, частки в статутному капіталі юридичних осіб.

Таким чином судом встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 жовтня 2017 року, що видана ОСОБА_1, є передчасною, винесеною до того, як державним виконавцем будуть вжиті всі можливі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Але суд вважає достатнім для захисту права стягувача скасування постанови державного виконавця, тому приходить до висновку про обґрунтованість скарги та необхідність її часткового задоволення, а саме скасування оскаржуваної постанови від 31 жовтня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 48647226 від 31 жовтня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу у 15-денний термін з дня її проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

09.01.2018