Єдиний унікальний номер № 616/532/18
Провадження № 2/616/261/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„21 вересня 2018 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

справа № 616/532/18

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 в якій просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що їм на праві приватної власності належить квартира за № 8, яка розташована в будинку № 47 по вул. Центральній (бувша вул. Леніна), сел. Садовод, Великобурлуцького району Харківської області. В даній квартирі зареєстрований їх рідний син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але за вказаною адресою останній не проживає понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачеві ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинять.

Позивачі неодноразово прохали відповідача знятись з державної реєстрації, але останній у добровільному порядку не має наміру цього робити. Також повертатись на постійне місце проживання вказана особа не бажає. Позивачі зазначають, що таке становище порушує їх права та інтереси, не дає можливість користуватись своїм приватним житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 04 вересня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивачі надали на адресу суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, зазначивши, що наполягають на задоволенні позовних вимог (а.с.30,31).

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотання про розгляд справи за його участю та відзив на позовну заяву не надав. Про призначення справи до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін повідомлений належним чином (а.с.28).

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши надані позивачами документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 47 Конституції України визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Європейською конвенцією про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція) гарантується кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла, яке охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла (п.1 ст.8 Конвенції).

Пункт 2 ст.8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п.1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п.2 ст.8 Конвенції.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.13), є власниками квартири (спільна сумісна власність), розташованої по вул. Центральна (бувша вул. Леніна)АДРЕСА_2, що також вбачається із ОСОБА_1 про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.14).

Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 30 травня 2018 року за вих. № 400, в зазначеній квартирі зареєстровані: позивачі та їх рідний син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Суд приходить до висновку, що відповідача було зареєстровано в квартирі позивачів як члена сімї, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4

За відомостями Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але за місцем реєстрації тривалий час не проживає (а.с.21).

Відповідно до акту обстеження від 30 травня 2018 року, при обстеженні квартири № 8, розташованої за адресою: вул. Центральна, буд. 47 сел. Садовод Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_4 зареєстрований за вказаною адресою, але фактично з 1999 року за даною адресою не проживає (а.с.15).

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст.191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд приходить до висновку, що позивачі довели свій позов, оскільки власники майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач, як член сім`ї, більше одного року без поважних причин не проживає у належному позивачам жилому приміщенні, а тому суд вважає, що ОСОБА_4 втратив право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: вул. Центральна (бувша вул. Леніна), буд. 47, кв.8, с. Садовод, Великобурлуцького району Харківської області у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин.

Згідно п.14 «Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб», затвердженого постановою КМ України № 36 від 16.01.2003 p., зняття з реєстраційного обліку здійснюється також на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, рішення суду про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку жилого приміщення, розташованого по вул. Центральна (бувша вул. Леніна)АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 200, 259, 263-265 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія МН № 901130, виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: вул. Центральна (бувша вул. Леніна)АДРЕСА_3, селище Садовод Великобурлуцького району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст.358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серія МК № 554382, виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 03 вересня 1997 року, зареєстрований за адресою: вул. Центральна, (бувша вул. Леніна)АДРЕСА_4.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с.м.т. Шолоховський, м. Біла Калитва, Ростовської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серія ММ № 360357, виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 14 жовтня 1999 року, зареєстрована за адресою: вул. Центральна, (бувша вул. Леніна)АДРЕСА_4.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія МН № 901130, виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області, зареєстрований за адресою: вул. Центральна, (бувша вул. Леніна)АДРЕСА_4.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області ОСОБА_5