БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної шкоди у розмірі 31 695 (тридцять одна тисяча шістсот дев'яносто п'ять) гривень 87 копійок та стягнення судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.05.2015 року у м. Дніпрі на вул. Героїв Сталінграду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача Ауді А4, д.р.н. НОМЕР_1 зазнав технічних пошкоджень. Позивач вказує на те, що 15.02.2016 року по справі № 753/24348/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «Україна» Дарницьким районним судом м. Києва було вирішено стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Україна» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 31 695, 87 грн., пеню у розмірі 4 326,27 грн., інфляційні витрати у розмірі 950,88 грн., три проценти річних у розмірі 281,36 грн., вартість проведення експертизи у розмірі 1200,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн., всього суму у розмірі 38 941,58 грн.

29 серпня 2016 року на підставі виконавчого листа № 753/24348/15-ц, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ПАТ «СК «Україна» на користь ОСОБА_2 заборгованості на суму 38 941,58 грн. Державним виконавцем було встановлено, що в ході проведення виконавчих дій майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення згідно акту державного виконавця не розшукано, згідно відповіді УДАІ ГУ МВС України у м. Києві за боржником транспортні засоби не зареєстровані, згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстроване, згідно відповіді Інспекції сільського господарства за боржником тракторів та самохідних механізмів не зареєстровано, згідно відповіді Теруправління Держгірпромнагляду великотоннажних та інших технологічних т/з за боржником не зареєстровано, згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, цінних паперів за боржником не зареєстровано. На рахунки боржника постановами державного виконавця накладено арешт.

Зазначає, що 28.12.2016 року державним виконавцем, відповідно до п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Позивач стверджує, що на підставі того, що у ПрАТ «Страхова компанія «Україна» відсутні кошти для задоволення вимог страховика, згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рішенням президії моторно - транспортного страхового бюро України (МТСБУ) в грудні 2016 року було зобов'язано Дирекцію бюро здійснювати виплати потерпілим за зобов'язаннями колишніх членів МТСБУ, по відношенню до яких не здійснюється процедури ліквідації (банкрутства), за рахунок їх базових гарантійних внесків у фонді захисту потерпілих МТСБУ. У лютому 2017 року Президією затверджено порядок проведення таких відшкодувань.

Відповідно до рішення Президії, Дирекція здійснювала прийом заяв та документів від потерпілих за зобов'язаннями СК «Україна» по 31 травня 2017 року.

12 квітня 2017 року позивачем до МТСБУ було подано Заяву про сплату відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс № НОМЕР_2 від 08.07.2014 року, виданий СК «Україна».

27 вересня 2017 року МТСБУ було прийняте рішення про виплату на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 5000,00 грн. Зазначена сума була отримана ним у повному обсязі. Зазначає, що незважаючи на розмір матеріальної шкоди, нанесеної їй у розмірі 31 695,87 грн., нею була отримана лише сума у розмірі 5 000 грн.

Позивач вважає, що 5 000 грн., які були отримані ним від МТСБУ - це гроші, які є штрафними санкціями та отримані у першу чергу, а сума основного боргу у розмірі 31 695,87 грн. підлягає стягненню з відповідача.

18 січня 2018 року вказана позовна заява прийнята до провадження суду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження.

Згідно статті 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вимоги щодо строку розгляду справи не кореспондуються з положеннями ст. 278 ЦПК України, яка встановлює строки подання заяв сторін по суті справи, які, в свою чергу, залежать від часу отримання ухвали про відкриття провадження, надісланої рекомендованим листом з повідомленням учасникам справи, згідно ч. 11 ст. 272 ЦПК України, часу отримання заяв сторін по суті справи, які ними надсилаються в порядку ч. 4 ст.178, ч. 3 ст. 179, ч. 3 ст. 180, ч. 3 ст. 181 ЦПК України іншим учасникам справи. В цей же час, суд не може обмежити право сторін на подання заяви по суті справи лише з підстави спливу строку, передбаченого ст. 275 ЦПК України, якщо ухвалу про відкриття спрощеного провадження, заяву по суті справи іншої сторони, отримано такою стороною з поважних причин за межами цього строку, оскільки це призведе до порушення процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.06.2015 року у справі про адміністративне правопорушення №200/12540/15-п, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні ДТП, яке сталося 25.05.2015 року у м.Дніпрі по вул.Героїв Сталінграду за участю автомобіля «Джилі СК 1,5» д/н НОМЕР_3 та автомобіля «Ауді А4» д/н НОМЕР_1, за що ОСОБА_3 було притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП.

У відповідності до висновку експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №2990 від 06.07.2015 року, складеного експертом-автотоварознавцем - Крутінь В.І. матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Ауді А4» д/н НОМЕР_1 в результаті його пошкодження складає 31 695 (тридцять одна тисяча шістсот дев'яносто п'ять) гривень 87 копійок.

Так, відповідно до правового висновку Верховного Суду України зробленого під час розгляду справи № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Із системного аналізу вищезазначених норм права, суд приходить до висновку, що належним відповідачем по справі є ОСОБА_3, який на правових підставах володів транспортним засобом та безпосередньо діями якого заподіяно шкоду позивачу.

З огляду на такі обставини суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 31 695 (тридцять одна тисяча шістсот дев'яносто п'ять) гривень 87 копійок.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3-5, 12, 77, 81, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 31 695 (тридцять одна тисяча шістсот дев'яносто п'ять) гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Шевцова