Справа № 494/990/18
Провадження № 2-о/494/191/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

представник заявника - ОСОБА_1. (по ордеру),

заінтересована особа - ОСОБА_2 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу №494/990/18 за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Ряснопільска сільська рада Березівського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

26.07.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_3, заінтересована особа: Ряснопрільська сільська рада Березівського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

На обґрунтування своїх вимог заявник вказала, що з 1997 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю, без реєстрації шлюбу в житловому будинку в АДРЕСА_1 були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку площею 9.38 га, розташованої на території Ряснопільської сільської ради, масив НОМЕР_2. За життя спадкодавець заповіту не складав, інших спадкоємців за законом та заповітом не має. 24.07.2018 року ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса з питання прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, та нотаріусом надано роз'яснення з рекомендацією звернутися до суду, так як відсутні документи, що підтверджують родинні відносини з померлим. Заявник зазначила, що встановлення факту проживання однією сім'єю з спадкодавцем необхідно для належного оформлення права на спадщину. У зв'язку з вищевикладеним заявник просить суд задовольнити її заяву.

Ухвалою від 01.08.2018 року заву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 09.08.2018 року відкрито провадження по справі.

Представник заявника у судовому засіданні 05.09.2018 року заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на обставини зазначені у заяві.

Представник Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області у судовому засіданні 05.09.2018 року зазначила, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та вказала, що дійсно вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши думку представника заявника, думку представника зацікавленої особи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до актового запису про смерть №03 від 27.01.2004 року помер ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3 власником земельної ділянки площею 9.38 га, що розташована на території Ряснопільської сільської ради є ОСОБА_4 (а.с.5).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період з 01.01.1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживали разом як подружжя та вели спільне господарство, що підтверджується актом, складеним депутатами Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області від 09.07.2018 року (а.с.6).

Відповідно до листа Березівського районного нотаріального округу Одеської області від 24.07.2018 року ОСОБА_3 роз'яснено, що не додано документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлим, та рекомендовано звернутись до суду (а.с.10).

Витягом з погосподарської книги підтверджується, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільне господарство (а.с.8-9).

Відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, «суд розглядає в порядку окремого провадження справи провстановлення фактів, що мають юридичне значення».

В судовому засіданні представником позивача зазначено, що з 1997 року заявник разом з ОСОБА_4 проживали однією сім'єю до дня його смерті без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та витрати, після його смерті залишилось спадкове майно, яке ОСОБА_3 не може успадкувати, так як не перебувала у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем.

Відповідно до статті 1264 Цивільного Кодексу України, «у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини»

Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є проживання осіб однією сім'єю зі спадкодавцем.

За змістом статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) «сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки».

Тобто поняття сім'ї дається через формулювання її ознак, головною з яких є наявність між її членами взаємних прав та обов'язків, що зумовлені їхнім спільним проживанням.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Загальна декларація прав людини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., у частині третій статті 16 називає сім'ю природним та основним осередком суспільства. Таке ж положення міститься у статті 23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 р. та у статті 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права 1966 року.

Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», «при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо».

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є наявність взаємних прав та обов'язків, а також систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї.

З урахуванням змісту Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (Справа № 1-8/99), «обов'язковою умовою для визнання членами сім'ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин».

В матеріалах цивільної справи містяться докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю в АДРЕСА_1 тобто були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, а також несли спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності, саме сім'ї, у прямому розумінні цього слова.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали та підтвердили, що дійсно бачили, що заявник проживала разом з померлим чоловіком як сім'я. Вказали, що умови проживання достатні, їх спільні інтереси були як в усіх людей та допомагали один одному по господарству.

За таких обставин, суд вважає задовольнити вимогу заявника про встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в житловому будинку в АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.1997 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 12, 13, 293, 315,318 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Ряснопільска сільська рада Березівського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в житловому будинку в АДРЕСА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.1997 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10.09.2018 року.

Суддя І.А. Римар