Ухвала

01 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 345/155/18

провадження № 61-44666ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до виконавчого комітету Калуської міської ради про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися до суду із вищенаведеним позовом, який обґрунтували тим, що майстер ЖЕО № 1, інженер, енергетик, директор та інші з метою вбивства позивачів і заволодіння їх житлом розбили вхідні двері помешкання та незаконно проникли в їх житло. Не виявивши позивачів, нападники привласнили наявні грошові кошти на лікування та інше майно. Обшукуючи, кувалдами і ломами зруйнували стіни квартири.

Оскільки правоохоронці не реагують на звернення позивачів щодо незаконного проникнення в житло і погром, а прокуратура і центр безоплатної правової допомоги Міністерства юстиції не втручаються, позивачі просили зобов'язати виконавчий комітет Калуської міської ради відшкодувати збитки у сумі 2500,00 дол. США на їхню користь; зобов'язати виконавчий комітет Калуської міської ради відселити позивачів із зруйнованого ломами і кувалдами пристановища - в будь-яке придатне житлове приміщення поблизу районної лікарні.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2018 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено.

На дану ухвалу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій посилалися на те, що судом не взято до уваги їхні доводи про знищення майна працівниками ЖЕО, у зв'язку з чим їм спричинено збитки, та не враховано їхніх доводів про непридатність їхнього житла для подальшого проживання.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2018 року ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено.

18 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2018 року, в якій просить скасувати указані судові рішення та відселити позивачів в Івано-Франківськ або Київ з відшкодуванням 4 000,00 дол. США.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судові рішення є неправильними, оскільки ними не врегульовано соціальних відносин між інвалідом і державою; не відшкодовано збитків; не прийнято до уваги вимог апеляційної (наглядової) інстанції.

Касаційне провадження в частині оскарження рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року не підлягає відкриттю з наступних підстав.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року не було предметом апеляційного перегляду, то воно не може бути предметом касаційного перегляду.

Разом з тим, касаційна скарга в частині оскарження постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2018 року не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не навів згаданих підстав касаційного оскарження, не зазначив, які саме норми матеріального права були неправильно застосовані або які норми процесуального права були порушені судом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до виконавчого комітету Калуської міської ради про відшкодування збитків відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до виконавчого комітету Калуської міської ради про відшкодування збитків повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак