29 листопада 2018 р.
Справа № 639/3750/18,
Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Єрмоленко В. Б.,
за участі секретаря Тущенко Т. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

До Жовтневого районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.10.2000 року, посилаючись на те, що з чоловіком відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння на сімейні відносини, що потягло припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше збереження шлюбу не можливе.
В судове засідання позивач надала заяву про підтримання своїх позовних вимог та просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Смілик».
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Сторони - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Оніщенко) та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2000 р. згідно свідоцтва про шлюб серія 1-БП №044589 (а.с.6).
Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження Серія 1-ВЛ № 171753) та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження Серія 1-ВЛ № 130816).
Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подружжя наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сімя розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сімї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки.
Зазначене конституційне положення знайшло свій подальший розвиток у Сімейному кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите в цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається ( ст. 24 СК України).
Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.53 СК України).
Відповідно до ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст.110 СК України кожен із подружжя має право на предявлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.
Судом встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, категорично заперечують проти подальшого збереження сімї . За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 200, 259, 264, 265 ЦПК , ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21 жовтня 2000 року у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харкова під актовим записом № 499 - розірвати.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Сторони: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

СУДДЯ В. Б. Єрмоленко