П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 752/12196/17

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/7080/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

за участю секретаря Сербін Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Латанюк Наталії Вікторівни в інтересах Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Колдіної О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 29 307 грн. 75 коп., моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. та сплаченої суми судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є власником автомобіля НОМЕР_1. 16 лютого 2017 року через падіння криги з даху будинку за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 42, де в місці стоянки був припаркований транспортний засіб, автомобіль зазнав пошкоджень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 14 та 15 лютого 2017 року офіс-менеджер компанії «Яна», поряд з офісом якої був припаркований належний їй автомобіль, попереджала співробітників ЖЕК № 105 Голосіївського району за телефоном диспетчера про можливість падіння криги, однак будь-яких дій не було вчинено, а відтак внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків їй була завдана матеріальна шкода.

Крім того, внаслідок пошкодження транспортного засобу їй була заподіяна моральна шкода, що полягає у порушенні життєвого укладу сім'ї, погіршенні сну, яку ОСОБА_2 оцінює у 10 000 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 29 307 грн. 75 коп., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись із таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

На обґрунтування доводів скарги зазначає, що під час огляду автомобіля НОМЕР_2 працівниками поліції 16 лютого 2016 року представників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» запрошено не було, тим самим порушено їх право надати пояснення та заперечення. Крім того, зазначає, що позивач звернулась до структурного підрозділу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» Житлово-експлуаційної дільниці - 105 із повідомленням, в якому просила прибути для огляду авто, лише 5 квітня 2017 року. Висновок ДОП Голосіївського УП ГУ Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 28 лютого 2017 року ґрунтується тільки на припущеннях про можливість падіння бурульок, проте свідків такої події встановлено не було, а відтак з наведеного вбачається, що матеріали справи не містять жодних доказів вини відповідача.

Також зазначив, що проведення робіт по очищенню дахів відповідно до вимог Розпорядження № 442 не входило до тарифу, отже не оплачувалось відповідачу як балансоутримувачу будинку.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 липня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі (а.с.185-186).

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_4 подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Позивач ОСОБА_2 заперечувала проти апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відзиву на апеляційну скаргу до суду не подавала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що пошкодження транспортного засобу, який належить на праві власності позивачу виникли внаслідок бездіяльності КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», що полягала у нездійсненні необхідних робіт з утримання будинку, а саме робіт по очищенню даху будинку від снігу, а відтак на підставі положень ст. 1166 ЦК України саме Комунальне підприємство повинно нести відповідальність за завдані позивачу збитки. Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначив, що внаслідок пошкодження майна, що належить позивачу на праві власності, з вини відповідача, який не забезпечив належне утримання будинку та прибирання снігу і бурульок в зимовий період, що призвело до їх падіння з даху будинку, особа перенесла емоційні переживання, вимушена витрачати час для відновлення пошкодженого майна, що призвело до зміни способу життя, у зв'язку із чим частково задовольнив позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району» є балансоутримувачем будинків №№ 42 та 44-а по вул. Саксаганського в м. Києві відповідно до рішення Голосіївської районної в м. Києві ради № 41/10 від 19.10.2010 р. та рішення Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 р.

16.02.2017 р. близько 17 год. 30 хв. позивач виявила пошкодження автомобіля (даху та лакофарбового покриття) з приводу чого звернулась до Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві.

Оскільки за результатами проведеної органами поліції перевірки причетності сторонніх осіб до навмисного пошкодження автомобіля встановлено не було, перевірка була завершена, а заявнику надана відповідь за № 47/9549 від 16.02.2017 р. та рекомендовано звернутись до Страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування.

Відповідно до протоколу огляду місця події, проведеного працівниками Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві під час перевірки звернення ОСОБА_2 на даху автомобіля були виявлені вм'ятини діаметром приблизно до 50 см та пошкодження лакофарбового покриття. Автомобіль знаходився за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 42 неподалік від входу до приміщення офісу туристичної фірми «Яна».

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 ЦК України. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих або витребуваних доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету позову, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісності здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

З наявних матеріалів справи не можливо встановити, що пошкодження транспортного засобу позивача було завдано при обставинах, зазначених позивачем, а саме внаслідок падіння криги на дах належного ОСОБА_2 автомобіля.

Посилання позивача як на підтвердження заподіяної шкоди на висновок ДОП Голосіївського УП ГУ Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 28 лютого 2017 року є безпідставним, оскільки в силу вимог ст. ст. 77, 78 ЦПК України даний висновок не є належним доказом на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовувала свої вимоги, та не доводить вини відповідача у заподіянні шкоди.

Зазначення у висновку результатів опитування невідомих громадян які повідомили, що з даху будинку інколи падають бурульки є лише припущенням, та не може слугувати доказом по справі.

Матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про заподіяння шкоди майну позивача при обставинах, визначених в позові, а як наслідок про причинний зв'язок та вину у спричиненні позивачу шкоди саме відповідачем.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ЛатанюкНаталії Вікторівни в інтересах Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль