Справа №204/2001/18
Провадження №2/204/866/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17 вересня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС», Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК» про визнання договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати недійсними кредитний договір №0301/0508/71-073 від 14 травня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «СВЕДБАНК» та позивачем, та іпотечний договір №0301/0508/71-073-Z-1 від 14 травня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «СВЕДБАНК» та позивачем. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що в квітні 2017 року позивачу стало відомо, що в 2008 році нею нібито був укладений кредитний договір, за яким вона отримала кредит від ПАТ «СВЕДБАНК» у сумі 72500 доларів США для придбання нерухомості. Однак позивач зазначає, що такого кредитного договору, а також договору іпотеки, договорів банківського рахунку вона не укладала та не підписувала. На момент укладення кредитного договору в 2008 році вона знаходилася за межами України, жодних доручень на отримання кредиту та укладання договору вона нікому не надавала. Позивач зазначає, що їй відомо, що ПАТ «СВЕДБАНК» уклав договір факторингу з Товариством з обмеженою відповідальністю«ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС», внаслідок чого було замінено кредитора у зобов'язанні, а ПАТ «СВЕДБАНК» змінило назву на ПАТ «ОМЕГА БАНК». Враховуючи викладене, позивач вимушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за зазначеною позовною заявою за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК» (далі - ПАТ «ОМЕГА БАНК»).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2018 року третю особу ПАТ «ОМЕГА БАНК» залучено співвідповідачем у даній цивільній справі.

Позивач та її представник ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Представники відповідачів Товариства з обмеженою «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» та Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК» у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність, а також відзив не подавали, у зв'язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

14 травня 2008 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «ОМЕГА БАНК», було укладено кредитний договір №0301/0508/71-073. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. вказаного договору банк зобов'язується надати позивачу грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 72500 доларів США на строк з 14 травня 2008 року по 13 травня 2038 року включно та за умови сплати позивачем відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с.3-10).

Крім того, 14 травня 2008 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «ОМЕГА БАНК», було укладено іпотечний договір №0301/0508/71-073-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Віхровим С.В. зареєстрованого в реєстрі за №405, відповідно до умов якого позивач забезпечує належне виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору шляхом передачі в іпотеку належне їй на праві власності майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11-14).

Частиною 4 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 08 грудня 2017 року, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості встановлено, що відповідно до переліку кредитних договорів (витяг з реєстру заборгованостей боржників №1-Б), право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 0301/0508/71-073, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1, під номером 1784 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс». Зазначеним рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 0301/0508/71-073 (а.с.71-72).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року встановлено, що відповідно до висновку експерта №2478-17 від 12 жовтня 2017 року, яким було проведено судову почеркознавчу експертизу, підпис від імені позивача в графі «Позичальник:__________ ОСОБА_1» у кредитному договорі № 0301/0508/71-073 від 14.05.2008 року, укладеному між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Іпотекодавець: ОСОБА_1» у Іпотечному договорі № 0301/0508/71-073-2-1 від 14.05.2008 року, укладеному між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підпис отримувача» на заяві про видачу готівки від 14.05.2008 року - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Крім того, з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема квитків на авіа перельоти, вбачається, що відповідачка, на момент укладання Кредитного договору № 0301/0508/71-073, а саме 14.05.2008 року, перебувала за межами України - у Сполучених Штатах Америки в місті Орландо штат Флорида. Таким чином, з вищевказаних обставин вбачається, що ОСОБА_1 Кредитного договору № 0301/0508/71-073 від 14.05.2008 року - не укладала та не підписувала (а.с.72).

Вирішуючи пред'явлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та двох- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частина 3 ст. 203 ЦК України передбачає, що волевиявлення учасника правочину на його вчинення має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд вважає, що висновок експерта від №2478-17 від 12 жовтня 2017 року є належним доказом у розумінні ст.ст.77-80 ЦПК України, на підставі якого встановлено, що позивач не підписувала спірні кредитний договір №0301/0508/71-073 від 14 травня 2008 року та іпотечний договір №0301/0508/71-073-Z-1 від 14 травня 2008 року.

Таким чином, оскільки наявні докази у справі в сукупності свідчать про те, що безпосереднє підписання спірних договорів позивачем не здійснювалося, на користь чого свідчить висновок експерта №2478-17 від 12 жовтня 2017 року, суд приходить до висновку про те, що у позивача не було волевиявлення спрямованого на вчинення спірних правочинів, а саме кредитного договору №0301/0508/71-073 від 14 травня 2008 року та іпотечного договору №0301/0508/71-073-Z-1 від 14 травня 2008 року.

З огляду на викладене, виходячи з положень статті 215 ЦК України, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсними кредитного договору №0301/0508/71-073 від 14 травня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «СВЕДБАНК» та позивачем, та іпотечного договору №0301/0508/71-073-Z-1 від 14 травня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «СВЕДБАНК» та позивачем.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, судом враховується, що відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Позивач пред'явила до суду позов з двома позовними вимогами, а саме майнового та не майнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивачем позовну заяву подано до суду 28 березня 2018 року.

За ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривні. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю з відповідачів до доходу держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру у розмірі 704,80 грн. (1762х0,4), а тому з кожного з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі по 352,40 грн. з кожного (704,80/2).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» (місцезнаходження: м. Київ, пр. Степана Бандери, буд.28А, ідентифікаційний код в ), Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд.18В, ідентифікаційний код в ) про визнання договорів недійсними- задовольнити повністю.

Визнати кредитний договір №0301/0508/71-073 від 14 травня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1, недійсним.

Визнати іпотечний договір №0301/0508/71-073-Z-1 від 14 травня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Віхровим С.В. зареєстрованого в реєстрі за №405, недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» та Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК» на користь держави судовий збір у розмірі по 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: