ПОСТАНОВА

іменем України

11 вересня 2018 року м. Кропивницький

справа № 392/451/18

провадження № 22-ц/781/1461/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Чельник О.І.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

за участі секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 травня 2018 року у складі судді Кавун Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначила, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2010 року змінено форму стягнення аліментів, визначених рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2010 року по справі №2-1467/2010, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей - сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення їх повноліття.

Просила суд змінити розмір аліментів на утримання дітей з 200 грн. до 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 травня 2018 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 200 гривень на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вважає, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Позивач у судовому засіданні просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач у судове засідання апеляційного суду не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи без участі відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 11 березня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, який в подальшому було розірвано 01 грудня 2006 року, про що зроблено актовий запис №158 (а.с.39 зворот).

Під час перебування в шлюбі у позивача та відповідача народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №045044, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №052683. (а.с.7).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2010 року змінено форму стягнення аліментів, визначених рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2010 року по справі №2-1467/2010 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей - сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі по 200,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с.8-9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а в силу свого віку діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, природно потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інші їх інтереси, що призводить до відповідної зміни матеріального становища.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статтей 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з довідки про доходи відповідач офіційно працевлаштований у Приватному підприємстві «Славія-буд» та має регулярний дохід. За період з квітня 2017 року по квітень 2018 року йому була нарахована заробітна плата у розмірі 30900 грн. (а.с.32).

Судом встановлено, що відповідач також є батьком дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, які зростають у повноцінній родині та потребують на даний час менших матеріальних затрат.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з урахуванням положень ст.182 СК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач працює та щомісячно отримує дохід у вигляді заробітної плати. Крім того, колегія суддів вважає, що, оскільки діти проживають разом з матір'ю, знаходяться на її утриманні, брати участь в утриманні дітей повинна не тільки мати, але й батько дітей, а тому розмір, що визначив суд, цілком відповідає потребам дітей та буде забезпечувати їм належний рівень життя.

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду позивач, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, надала висновок магнітно-резонансної томографії та епікриз з Маловисківської ЦРЛ, де проходила лікування у 2017 році, за результатами обстеження поставлена на Д-облік у невролога та рекомендовано консультацію нейрохірурга з приводу оперативного лікування (а.с.66-67).

Також вказала, що від другого шлюбу має малолітню дитину ОСОБА_9, 28.12.2014 року (а.с.68), у звязку з чим перебувала у декретній відпустці та у відпустці по догляду за дитиною, проте після досягнення ОСОБА_9 трьохрічного віку за станом здоровя працювати наразі не може.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст складено 13 вересня 2018 року.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: Л.М. Дьомич

ОСОБА_10