пр. № 2-зз/759/41/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., вивчивши матеріали за клопотанням ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про розірвання договору, стягнення суми авансу та штрафу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, мотивуючи свої вимоги тим, що у провадженні Центрального районного суду м. Сімферополя АРК перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про розірвання договору, стягнення суми авансу та штрафу, відшкодування моральної шкоди (ун. № 122/5008/2012). Ухвалою суду від 04.09.2012 р. по справі в рамках забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, на підставі чого відкрито виконавче провадження № 34313069. Судом першої інстанції 05.09.2012 р. ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволені, однак за наслідком розгляду апеляційної скарги Апеляційним судом АРК ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі. У зв'язку з тим, про існування арешту заявнику стало відомо лише 30 липня 2018 року, а потреба в ньому відпала, він звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2018 р. у відповідності зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підсудність клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову визначено Святошинському районному суду м. Києва.

У відповідності з ч.ч. 1-2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно зі ст. 177 ЦПК України заявник повинен додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються її недоліки, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України).

При дослідженні матеріалів встановлено, що суду не було надано достатніх для розгляду клопотання належних та достовірних доказів, які б підтверджували викладені ОСОБА_1 обставини. Зокрема, заявником не було долучено будь-яких документів, що підтверджують його право власності на квартиру АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо). При цьому, суд бере до уваги неясність у зазначенні повної адреси квартири, на яку накладено арешт, оскільки остання включає дві самостійні будівлі (АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3) в м. Сімферополь.

По-друге, у наданих суду матеріалах відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що на цю квартиру дійсно було накладено арешт ухвалою Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 04.09.2012 р. в порядку забезпечення позову (не долучено копії ухвали, якою накладено арешт; витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо). Більш того, відповідна ухвала по справі ун. № 122/5008/2012 взагалі відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а долучені ОСОБА_1 судові рішення з ЄДРСР не містять відомостей про накладення арешту.

Одночасно, перевірити належність заявника - ОСОБА_1 та інших зазначених ним у клопотанні учасників (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4) до дійсних осіб, які брали участь у справі ун. № 122/5008/2012 також не представляється можливим, оскільки заявником не було долучено завірених належним чином копій судових рішень, а надано останні із загального доступу, що не відображають у відповідності з чинним законодавством відомостей щодо імен. Відтак, його ідентифікувати як учасника цього судового провадження також не представилось можливим.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 77 Кодексу предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Слід зауважити і те, що вирішення цього питання має здійснюватись з урахуванням роз'яснень, викладених у пункті 18 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами». ВССУ у цій постанові зазначив, що заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає розгляду в одному провадженні зі справою, в якій ухвалено судове рішення, а якщо справа не збереглася, заяву може бути розглянуто лише після відновлення судового провадження в порядку, визначеному розділом IX (тепер Х) ЦПК. Такий підхід має застосовуватись судами не лише за необхідності відновлення втраченого судового провадження для розгляду заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, а й інших процесуальних питань, пов'язаних з втраченим провадженням (Узагальнення ВССУ практики розгляду судами деяких питань, пов"язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і зоні АТО).

Так, розділ Х Цивільного процесуального кодексу України регулює питання відновлення втраченого судового провадження, які також мають бути взяті до уваги заявником у вирішення заявленого ним клопотання.

Враховуючи, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не було підкріплено достатньою кількістю належних і допустимих доказів, які б не викликали сумнівів у їх достовірності зазначені недоліки підлягають усуненню. Відтак, вважаю за необхідне надати заявнику строк для усунення недоліків клопотання.

Керуючись ст.ст. 76-81, 158, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів строку для усунення недоліків заяви з моменту отримання копії ухвали.

В разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвали набирає законної сили з моменту її підписання і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Коваль О.А.