Суддя-доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/894/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області цивільну справу № 219/12296/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми пені за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2018 року (суддя Фролова Н.М.),

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 24 серпня 2017 року у місті Бахмуті Донецької області вона уклала з відповідачем договір у письмовій формі, за яким відповідач зобов'язався здійснити поставку та установку обрамлення балкону в квартирі АДРЕСА_1 загальною площею конструкцій 3 м. кв., а вона повинна була оплатити відповідачу за це 12 900 грн.. Квартира, обрамлення балкону якої вона замовила здійснити відповідачу належить на праві приватної власності ОСОБА_4, в цій квартирі вона, позивачка, зареєстрована за адресою місця проживання, та щодо цієї квартири на її користь укладений нотаріально посвідчений спадковий договір від 13 січня 2005 року.

На виконання пункту 3.1 договору від 24 серпня 2017 вона сплатила відповідачу готівкою 10 300 грн., на підтвердження чого відповідач видав їй письмове підтвердження у формі товарного чеку від 24 серпня 2017 року, здійснивши в ньому відповідні записи власноруч.

Відповідно до п. 3.2. договору відповідач зобов'язувався протягом 14 робочих днів після отримання від неї 10 300 грн. здійснити доставку та встановлення обрамлення балкону, а вона після повного завершення робіт з установки балкону повинна була сплатити відповідачу залишок вартості надання послуги в сумі 2 600 грн..

З урахуванням викладеного, календарною датою, яка відповідає моменту отримання позивачем послуг від відповідача у повному обсязі, є 13 вересня 2017 року, зі спливом цієї дати, у випадку невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, починається відрахування строку прострочення відповідачем надання послуги.

Після 13 вересня 2017 року вона протягом деякого часу робила спроби вирішити питання про надання послуг шляхом перемовин з відповідачем, але отримувала лише одні обіцянки, а згодом відповідач взагалі перестав відповідати на дзвінки.

17 жовтня 2017 року вона, розуміючи що відповідач не збирається виконувати взяті на себе договірні зобов'язання з надання їй послуги, направила відповідачу на адресу його проживання через ДП "Укрпошта" заяву в письмовій формі, в якій повідомляла про розірвання договору та вимогу про повернення їй сплаченої суми передплати в розмірі 10 300 гривень, а також про сплату неустойки в розмірі, визначеному в п.4.2. договору, у строк до 22 жовтня 2017 року. Зазначену письмову заяву відповідач отримав 19 жовтня 2017 року.

20 жовтня 2017 року після отримання sms повідомлення на свій телефон вона в касі ДОУ АТ «Ощадбанк» отримала переказ по системі «Швидка копійка» в сумі 10 300 грн., тобто відповідач повернув їй передплату, але неустойки відповідач до теперішнього часу так і не сплатив. Тому просила стягнути з відповідача на її користь суму пені за період з 14 вересня 2017 року по 19 жовтня 2017 року включно в розмірі 13 932 гривні.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2018 року позов в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Посилається на порушення судом вимог матеріального права. Зазначає, що підставою відмови у задоволенні її позову суд зазначив те, що між сторонами не було укладено договору, бо із наданої нею копії договору вбачається, що він не був підписаний сторонами, а товарний чек від 24.08.2017 року є підтвердженням передплати за балкон в розмірі 10 300 грн., однак не є договором, в якому зазначені умови щодо строку поставки та відповідальності сторін. Вважає такі висновки невірними, оскільки як вбачається з тексту договору поставки від 24.08.2017 року, відповідач у п. 9 договору власноруч зазначив як виконавця послуг свої прізвище та ініціали, ім'я та по батькові; місце свого проживання та номер телефону з поставленням відтиску власної печатки фізичної особи-підприємця. Відповідачем також не оспорюється, що ним на підтвердження отримання від неї попередньої оплати в сумі 10 300 грн. для початку виконання робіт з надання їй послуг виданий товарний чек, у якому відповідач власноруч зробив записи, у тому числі суми загальної вартості послуги, суми попередньої оплати та власного прізвища відповідача і його ініціалів, ім'я та по батькові. Ці обставини підтверджуються заявами по суті справи, що надані відповідачем суду і його усними поясненнями в ході слухання справи. Тому вважає, що при укладенні і виконанні правочину сторони керувались положеннями договору поставки від 24.08.2017 року, в якому відображені усі істотні умови договорів надання послуг.

В засіданні апеляційного суду позивачка ОСОБА_2 підтримувала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. Відповідач проти скарги заперечував та просив рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка просила стягнути з відповідача пеню на підставі ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», посилаючись на те, що 24 серпня 2017 року вона уклала з відповідачем договір поставки, за яким відповідач взяв на себе зобов'язання виготовити та встановити в квартирі АДРЕСА_1 обрамлення балкону загальною площею конструкцій 3 кв. м., загальна ціна роботи визначена в сумі 12 900 грн.. В день укладення договору вона сплатила передплату в розмірі 19 300 грн., відповідач зобов'язався протягом 14 робочих днів після отримання передплати здійснити доставку та встановлення обрамлення балкону, а вона, після повного завершення робіт з установки обрамлення, зобов'язалась сплатити залишок вартості надання послуги в сумі 2 600 грн.. Протягом 14 робочих днів робота виконана не була, після її письмового звернення відповідач повернув їй передплату, однак, пеню не сплатив, у зв'язку із чим просила стягнути за період з 14 вересня 2017 року по 19 жовтня 2017 року за 36 днів пеню у розмірі 3% від суми послуги у загальній сумі 13 932 грн..

На підтвердження позовних вимог позивачка надала копію договору поставки та товарного чеку.

Відповідач проти позову заперечував та посилався на те, що письмового договору з позивачкою не укладав, кошти за товарним чеком отримав на виконання угоди про виготовлення обрамлення балкону, яке виготовив, але не встановив, бо позивачка спочатку просила перенести дату встановлення обрамлення на весну, а потім відмовилась від замовлення. Оскільки він не мав тексту підписаного договору та не міг захистити себе у суді він повернув кошти за власною ініціативою.

Із копії товарного чеку від 24 серпня 2017 року вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 10 300 грн. у якості передплати за балкон, ціна якого визначена в розмірі 12 900 грн.. (а. с. 6 зворот).

Із копії договору поставки, на який посилалась позивачка вбачається, що 24 серпня 2017 року замовник ОСОБА_2 та виконавець ОСОБА_6 домовились про наступне: замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати поставку ПХВ конструкцій за розцінками виконавця згідно замірному листу, який є невід'ємною частиною договору. Замовник зобов'язується оплатити та прийняти готові вироби згідно з умовами даного договору. Якість виробів, що поставляються за договором повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробів, іншим нормам діючого законодавства. Вартість виробів становить 12 900 грн.. Загальна площа конструкцій становить 3 кв. м.. ПВХ -профіль - STEKO (EU). Фурнітура - Axor (Україна). Колір профілю білий. Заповнення: 4х16х4. Вид конструкцій на технічному кресленні з боку петель. Вартість доставки включена у вартість виробу. У пункті 3.1 розділу 3 «Обов'язки сторін» зазначено, що замовник зобов'язується в день підписання договору сплатити вартість замовлення, що складає 10 300 грн.. Згідно з пунктом 3.2 залишок суми в розмірі 2 600 грн. відразу після завершення установки всіх виробів, після виконання пункту 3.1 виконавець зобов'язується доставити виріб протягом 14 робочого дня. Пунктом 3.3 визначено, що виконавець проводить доставку виробів за даним договором протягом всього робочого дня. Згідно з пунктом 3.6 договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. У пункті 4.2 розділу 4 «Відповідальність сторін» визначено, що у разі не виконання виконавцем пункту 3.2 з власної вини виконавця він зобов'язаний виплатити замовнику неустойку у виді пені у розмірі 0,1 % від вартості даного договору. Згідно з пунктом 4.3 сплата штрафу і неустойок не звільняє сторони від зобов'язань за даним договором. У розділі 9 «Реквізити сторін» надруковано: Виконавець: ОСОБА_7, АДРЕСА_2, телефон та поряд рукописним текстом написано: «ОСОБА_8, телефон НОМЕР_1, АДРЕСА_3». У розділі Замовник: рукописним текстом записано: «ОСОБА_2, АДРЕСА_4, вказано телефон» (а.с.6).

У письмовому запереченні на позов відповідач пояснив, що 24 серпня 2017 року позивачка ознайомилась зі змістом договору та його вартістю, але договір не був укладений шляхом підпису обох сторін. Цього разу ним була застосована нова форма договору, якою також користувався ОСОБА_7. Оскільки це був зразок, це пояснює знаходження у ньому прізвища та адреси, що не мають відношення до нього. У нього з печаткою був лише товарний чек, за яким він отримав кошти у розмірі 10 300 грн.. Зі згоди сторін він поїхав за печаткою, а коли повернувся, то ОСОБА_2 на місці не було. Його зустріла ОСОБА_4, яка є власником квартири і якій він залишив договір для подальшого підписання, це було узгоджено по телефону з ОСОБА_2. 16 вересня 2017 року він повідомив позивачку про виготовлення продукції та готовність її доставити. Позивачка запропонувала здійснити доставку у день монтажу, який був узгоджений усно через два тижні. 29 вересня 2017 року позивачка зателефонувала з пропозицією перенести встановлення продукції на весну. А пізніше 09 жовтня 2017 року він зателефонував позивачці та вона повідомила його про відмову від даного заказу. Він вирішив повернути кошти, оскільки не мав примірника договору та не міг захистити себе у суді (а.с.114).

Отже, незважаючи на те, що у бланку договору надруковано « Виконавець: ОСОБА_6» відповідач визнає, що він використав цей бланк та власноруч написав у ньому дату укладення, вартість виробу, заповнення: 4х16х4, розмір передплати та залишок суми, що підлягає сплаті після завершення установки виробів, у розділі «Реквізити сторін» написав своє прізвище та ініціали, телефон та адресу та поставив свою печатку, взяв передплату у позивачки в сумі 10 300 грн., про що видав товарний чек, у якому також вказав повну ціну виробу 12 900 грн., що відповідає умовам договору, а також екземпляр договору віддав позивачці.

В судовому засіданні відповідач не заперечував про те, що він домовився з позивачкою про виготовлення та встановлення у вказаній нею квартирі обрамлення балкону за ціною та за умовами, укладеними у наданій нею копії договору від 24.08.2017 року. Пояснював, що він виготовив вказане обрамлення, але не поставив його через перенесення позивачкою дати встановлення, а згодом через її відмову від угоди.

10 жовтня 2017 року позивачка звернулась із письмовою заявою до ОСОБА_3 щодо невиконання робіт, у зв'язку з чим договір розірвано та просила повернути суму передплати та сплатити неустойку в розмірі 0,1% від суми договору, заява була отримана ОСОБА_6 для передачі ОСОБА_3 (а.с.110).

17 жовтня 2017 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про повернення суми передплати та сплату неустойки в розмірі 0,1% від суми договору, заява була відправлена поштою та вручена отримувачу 19 жовтня 2017 року (а.с.7,8)

Згідно з копією квитанції №3 жовтня 2017 року ОСОБА_3 відправив 10 300 грн. для отримувача ОСОБА_2 для переказу по системі «Швидка копійка» (а.с.52).

Згідно з копією заяви на видачу готівки № 3 жовтня 2017 року ОСОБА_2 отримала переказ по системі «Швидка копійка» в сумі 10 300 грн. (а.с.9).

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України визначено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Частиною 5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Висновок суду про відмову у позові через те, що між сторонами не був укладений договір, оскільки цей договір не було підписано сторонами не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального закону. Відповідач не заперечує факту заповнення ним бланку договору, узгодження істотних умов договору щодо предмету, ціни, строку виконання, отримання передплати з видачею квитанції.

Оскільки в обумовлений договором строк 14 робочих днів з моменту внесення передплати, тобто станом на 14 вересня 2017 року відповідач не виконав умови договору та не поставив обрамлення балкону, а кошти, отримані у якості передплати, повернув позивачці 20 жовтня 2017 року, тобто через 36 днів після закінчення строку виконання договору та не надав належних і допустимих доказів невиконання договору не з його вини, вимоги позивачки про стягнення пені є обґрунтованими.

Однак, позивачкою невірно проведено розрахунок пені, виходячи із 3 відсотків вартості роботи, оскільки частиною 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено сплату пені у зв'язку з простроченням виконання роботи (надання послуги) у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.2 договору, укладеного між сторонами 24 серпня 2017 року визначено, що у разі не виконання виконавцем пункту 3.2 з власної вини виконавця він зобов'язаний виплатити замовнику неустойку у виді пені у розмірі 0,1 % від вартості даного договору. Отже неустойка підлягає стягненню у розмірі, визначеному договором.

З урахуванням викладеного позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивачки слід стягнути неустойку у вигляді пені у розмірі 0, 0,1 % від вартості даного договору в сумі 464,40 грн. (12 900 грн.х0,1%х 36 днів = 464,40 грн.).

Згідно з частинами 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення у оскаржуваній частині та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за договором від 24 серпня 2017 року в сумі 464,40 грн. (чотириста шістдесят чотири гривні сорок копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: І.О.Дундар

О.І Корчиста

Повне судове рішення складено 27 червня 2018 року.

Суддя: Н.С. Краснощокова