Постанова

Іменем України

3 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 494/1474/15-ц

провадження № 61-28000 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4;

відповідачі: Березівський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, управління Державної казначейської служби України в Березівському районі Одеської області, голова ліквідаційної комісії Березівського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області Білоконь Олександр Андрійович;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року у складі судді Палія С. А. та рішення апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2017 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Черевка П. М., Драгомерецького М. М.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Березівського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - Березівське РВ ГУ МВС), управління Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що неправомірними діями та бездіяльністю посадових осіб Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області їй завдано шкоди, а саме: при проведені досудового розслідування сфальсифікованої відносно неї кримінальної справи за частиною другою статті 345 КК України № 523/18325/14-к грубо порушувалися її права на надання доказів щодо її невинуватості. Постановою слідчого від 2 вересня 2014 року їй було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи. 26 листопада 2014 року ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, що набрала законної сили, зазначену постанову слідчого було скасовано. У зв'язку з її прибуттям до Суворовського районного суду м. Одеси для розгляду її скарги на постанову слідчого вона понесла матеріальні затрати у розмірі 60 грн.

Ураховуючи викладене ОСОБА_4 просила суд стягнути з Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області на її користь 60 грн на відшкодування майнової шкоди та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовомдо Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, управління Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що неправомірними діями та бездіяльністю посадових осіб Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області їй було завдано майнової та моральної шкоди, а саме: 13 березня 2015 року вона звернулася до слідчого судді Березівського районного суду Одеської області зі скаргою на неправомірну бездіяльність начальника слідчого відділу і слідчого Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області Коваля В. В. в рамках кримінальних проваджень № 00000329, № 0000041, № 000381, № 00000290, № 0000006, оскільки у встановлений законом строк її клопотання не було розглянуто. Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року їй було відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 1 квітня 2015 року ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року про відмову у відкритті провадження за її скаргою на неправомірну бездіяльність начальника слідчого відділу та слідчого Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області Коваля В. В. скасовано. У зв'язку з її прибуттям до апеляційного суду Одеської області для розгляду її скарги на ухвалу слідчого вона понесла матеріальні затрати у розмірі 35 грн 14 коп.

Ураховуючи викладене ОСОБА_4 просила суд стягнути з Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області на її користь 35 грн 14 коп. на відшкодування майнової шкоди та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовомдо Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, управління Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області про відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що неправомірними діями та бездіяльністю посадових осіб Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області їй завдано моральну шкоду, а саме: 27 квітня 2015 року вона звернулася до Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області із заявою про скоєння злочину слідчим Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області щодо співучасті у крадіжці мобільного телефону 4 лютого 2015 року та просила внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань відповідні відомості. Крім того, 27 липня 2013 року вона зверталася в міліцію з телефонним повідомленням про спричинення її матері та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та просила внести дані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. Проте слідчий Касьяненко цього не зробив і тому факти її повідомлення не перевірив. 29 березня 2015 року вона звернулася в міліцію за № 1263 з письмовою заявою про скоєння кримінального правопорушення слідчим Касьяненком та просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості та розпочати досудове розслідування. Проте слідчі Коваль та Тросу, які розглядали її заяви, не внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані відомості. У зв'язку з чим вона була змушена звернутися до слідчого судді зі скаргами на їх неправомірну бездіяльність. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року зобов'язано Березівський РВ ГУ МВС України в Одеській області внести заяву ОСОБА_4, зареєстровану в Журналі єдиного обліку за № 1263, та ОСОБА_7, зареєстровану в Журналі єдиного обліку за № 1264, про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з присвоєнням номеру кримінального провадження та визначення слідчого, що буде здійснювати кримінальне розслідування. Зазначала, що неправомірною бездіяльністю слідчих їй було завдано моральної шкоди. Ураховуючи викладене ОСОБА_4 просила суд стягнути з Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області на її користь 100 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 6 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 до Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, управління Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області про відшкодування майнової шкоди у розмірі 60 грн та моральної шкоди у розмірі 50 тис. грн та позов ОСОБА_4 до Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області про відшкодування майнової шкоди у розмірі 35 грн 14 коп. та моральної шкоди у розмірі 50 тис. грн об'єднано в одне провадження для спільного розгляду та присвоєно № 494/1474/15-ц.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року цивільну справу № 494/1474/15-ц об'єднано з цивільною справою за позовом ОСОБА_4 до Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, управління Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 тис. грн для спільного розгляду та присвоєно № 494/1474/15-ц.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 12 січня 2016 року об'єднану цивільну справу за № 494/1474/15-ц передано на розгляд до Миколаївського районного суду Одеської області.

Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 29 січня 2016 року об'єднану цивільну справу за № 494/1474/15-ц передано на розгляд до Ширяївського районного суду Одеської області.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 3 березня 2016 року цивільну справу за № 494/1474/15-ц прийнято до провадження.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року голову ліквідаційної комісії Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області Білоконя О. А. залучено співвідповідачем у справі.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою доведено порушення її законних прав посадовими особами Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, що підтверджується ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року, ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 15 травня 2015 року, ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року. Розмір моральної шкоди визначено з урахуванням вимог розумності та справедливості.

При цьому суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, оскільки шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України), а спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України відсутні.

Також судом відмовлено у стягненні майнової шкоди у розмірі 95 грн 14 коп., які складаються з витрат на проїзд та пересування позивачки, оскільки сплачені грошові суми по відповідним чекам не є тими грошовими сумами, які можуть бути відшкодовані на підставі статей 1166,1173,1176 ЦК України.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4задоволено частково. Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року змінено в частині розміру відшкодування моральної шкоди. Збільшено розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутої з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 з 2 тис. грн до 3 тис. грн. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що протиправна бездіяльність посадових осіб Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області призвело до втрати ОСОБА_4 нормальних життєвих зв'язків і потребувало від неї додаткових зусиль для захисту її порушених прав, що завдало моральної шкоди та значних душевних страждань. Тому, виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, з урахуванням обставин справи та наслідків, що наступили для позивачки, яка зазнала душевних страждань, унаслідок неодноразового невиконання начальником слідчого відділу і слідчим Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області своїх службових обов'язків, наявні підстави збільшення розміру відшкодування моральної шкоди. Підстави для відшкодування майнової шкоди у вигляді витрат на проїзд відсутні, оскільки з копій чеків неможливо встановити ким та з якою метою вони були придбані.

У вересні 2017 року ОСОБА_4подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні її позову й ухвалити нове рішення, яким стягнути з Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, 95 грн 14 коп. на відшкодування майнової шкоди, а також понесені нею судові витрати.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами безпідставно стягнуто кошти на відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України, оскільки завдана їй бездіяльністю посадових осіб Березівського РВ ГУ МВС Україниморальна шкода має бути відшкодована саме Березівським РВ ГУ МВС України на підставі статей 1166, 1167, 1172 ЦК України, частини шостої статті 1176 ЦК України. Крім того, суди безпідставно відмовили їй у відшкодуванні майнової шкоди у розмірі 95 грн 14 коп., оскільки ці витрати вона понесла у зв'язку із захистом своїх прав в рамках кримінального провадження.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.

Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши наведені вище норми права, суди дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_4, оскільки підставою для відшкодування шкоди є встановлена ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року, ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 15 травня 2015 року, ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року протиправна бездіяльність посадових осіб Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області в частині невиконання своїх службових обов'язків, тому відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд правильно виходив із засад розумності, поміркованості і справедливості, з урахуванням обставин справи та наслідків, що наступили для позивачки, яка зазнала душевних страждань унаслідок неодноразового невиконання начальником слідчого відділу і слідчим Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області своїх службових обов'язків.

Посилання касаційної скарги на те, що судами безпідставно відмовлено у відшкодуванні майнової шкоди безпідставні, оскільки позивачка понесла ці витрати при захисті своїх прав при розгляді інших справ в порядку кримінального судочинства, а тому не можуть бути відшкодовані при розгляді цієї справи.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2017 рок залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк