Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 337/664/18 Головуючий у 1 інстанції: Нещеретна Л.М.
Провадження № 22-ц /778/3306/18
У Х В А Л А

11 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області в складі судді-доповідача Маловічко С.В. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2018 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №14/2007/0151/Фжк від 09.02.2007 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2018 року відкрито провадження по справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу разом з клопотання про поновлення строку.

Ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2018 року визнані неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2018 року залишено без руху.

Надано апелянту строк десять днів з дня отримання копії ухвали для направлення до Апеляційного суду Запорізької області заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням інших поважних причин пропуску останнього та зазначенням підстав для поновлення цього строку та надання оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 352,40 грн. на вказані банківські реквізити, а також попереджено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк, до апеляційної скарги будуть застосовані наслідки передбачені ч.3 ст.185, ч.4 ст.357 ЦПК України.

07 вересня 2018 року на виконання ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року ОСОБА_2подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги та квитанцію про оплату судового збору № 7 від 31 серпня 2018 року.

Щодо поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження в заяві від 07 вересня 2018 року ОСОБА_2 посилається на ті ж самі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, які ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року вже були визнані не поважними. Зокрема, за змістом її обох клопотань вбачається, що єдиною підставою поважності пропуску строку є те, що оскаржувану ухвалу вона випадково отримала від її чоловіка разом із копією позовної заяви із додатками наприкінці липня 2018 року. При цьому зазначення у відповідному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення особисто ОСОБА_2 не відповідає дійсності, оскільки чоловік приховав від неї існування цієї ухвали.

Проте, вказані причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними з наступних підстав.

Перевіркою цих доводів заяви за матеріалами справи встановлено, що копія оскаржуваної ухвали була направлена ОСОБА_2 29.03.2018 року (а.с. 38).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що 31.03.2018 року ОСОБА_2 особисто отримала копію оскаржуваної ухвали (а.с. 42).

Таким чином, оскаржувана ухвала була вручена ОСОБА_2 у відповідності до вимог статті 130 ЦПК України.

Отже, з урахуванням вимог ч.1 ст. 254 ЦПК України, останнім днем подачі апеляційної скарги на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2018 року є 16.04.2018 року.

Проте, апеляційна скарга направлена поштою тільки 10 серпня 2018 року, через 4 місяці після вручення копії судового рішення, тобтоз пропуском строку передбаченого ч.1 ст. 254 ЦПК України.

Крім того, посилання ОСОБА_2 на неналежне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення, а відтак, недоведеність факту отримання нею особисто копії оскаржуваної ухвали 31.03.2018 не можуть бути прийняті апеляційним судом.

Відповідно до п.106 Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. N 270, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Так само не можуть бути прийняті судом твердження ОСОБА_2 про те, що факт існування оскаржуваної ухвали було приховано від неї чоловіком - ОСОБА_4, оскільки жодного доказу на підтвердження цієї обставини нею не надано.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.ч.1, 3 ст. 76 ЦПК України ( в редакції закону на час вирішення справи у суді першої інстанції) судові повістки, що адресовані фізичній особі, вручаються їй під розписку, якщо особу не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.

Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Вказаними Правилами не передбачено зазначення у рекомендованому повідомлені назви документу, на підставі якого було встановлено особу, яка отримала повістку про виклик відповідача у судове засідання.

Тобто, вручення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення її чоловіку ОСОБА_4, відповідно до Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. N 270, є також належним способом вручення.

Підстав для висновку про те, що робітник поштового відділення зв'язку, який доставляв судову повістку на адресу відповідача, допустився порушень вищевказаних Правил, у суду не має.

Зважаючи на те, що судову копію оскаржуваної ухвали вручено відповідачеві з дотриманням вимог процесуального законодавства, відсутні підстави вважати, що строк апеляційного оскарження ОСОБА_2 пропущено з поважних причин.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку судом, встановленим законом.

У справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, п. 41) Європейский суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Отже можливість поновлення процесуальних строків не може бути необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, п.52) Європейский суд з прав людини постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При вищевикладених обставинах, вказані ОСОБА_2 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали, не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки, тому не можуть бути визнані поважними.

В силу вимог ст. 127 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017р., суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом абз. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин на підставі абз. 4 ч.1 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2018 року необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2018 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №14/2007/0151/Фжк від 09.02.2007 року - відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя: Маловічко С.В.