Справа №597/463/18
Провадження №2/597/196/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" листопада 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Дудяка С.В.
з участю секретаря Богдана В.М.
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 Мірослава - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Івановичапро відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
Тому, позивач та його представник, враховуючи що відповідач з моменту скоєння ДТП не відшкодував позивачу жодних коштів, просять задоволити даний позов в повному обсязі позовних вимог.
Відповідач та його представник відзиву на даний позов не подали, в судовому засіданні позову не визнали, відповідач пояснив, що не вбачає своєї вини у скоєнні ДТП, оскільки на зустрічну смугу керованим автомобілем не виїжджав, а навпаки це позивач ОСОБА_1 Мірослав виїхав своїм автомобілем на його смугу руху, спричинивши своїми діями ДТП. Досудове слідство, на думку відповідача та його представника, проведено не повно, упереджено. Тому, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.
Протоколом огляду місця події від 08.11.2016 року, схемою та фототаблицею до нього зафіксовано місце зіткнення автомобілів під керуванням сторін, за допомогою встановлення місця знаходження осипу скла та фрагментів пошкоджених автомобілів. Дане місце зіткнення знаходиться на смузі руху автомобіля під керуванням позивача в сторону міста Тернополя.
Наближене взаємне розташування автомобілів в первинний момент контактування відносно один одного, що відображене у висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №5-663/16 від 19.01.2017 року в сукупності з вищевказаним протоколом огляду місця події та висновком судової автотехнічної експертизи №5-491/17 від 05.12.2017 року дають підстави вважати, що зіткнення автомобілів під керуванням сторін відбулось саме на смузі руху автомобіля під керуванням позивача в сторону міста Тернополя.
Відтвореним в судовому засіданні, в порядку ст.238 ЦПК України, та дослідженим відеозаписом також встановлено, що автомобіль що рухався в сторону м.Чернівці під керуванням відповідача перед зіткненням змінив напрямок руху вліво. Зміни напрямку руху керованого позивачем автомобіля із дослідженого в судовому засіданні електронного доказу не встановлено.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що ними, як слідчими поліції, було встановлено за допомогою слідової інформації залишеної осипом скла та фрагментами пошкоджених автомобілів на місці ДТП місце зіткнення транспортних засобів під керуванням сторін, яке відбулось на смузі визначеної для руху в сторону м.Тернополя, тобто на тій смузі по якій рухався автомобіль під керуванням позивача ОСОБА_1 Мірослава.
Згідно ст.1166 ч.1, 2 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ст.1177 ч.1 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №4-5/17 від 30.01.2017 року сума матеріального збитку заподіяного позивачу - власнику автомобіля марки Сузукі ОСОБА_5, внаслідок його пошкодження під час ДТП станом на 08.11.2016 року може становити 150202,00 гривні.
Відповідачем та його представником в судовому засіданні не доведено, що відповідача слід звільнити від відшкодування даної шкоди, з підстав того, що її завдано не з його вини. В підтвердження своєї позиції відповідачем не надано суду жодного доказу, який би це підтверджував.
Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тому, враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання, що позивачем в повній мірі доведено перед судом підставність свого позову в частині стягнення з відповідача в його користь матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження його автомобіля під час ДТП в сумі 150202,00 гривні, тому в цій частині позовних вимог позов слід задоволити.
Відповідно до роз'яснень наданих Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі між сторонами, суд враховуючи сплату позивачем при поданні позовної заяви до суду 1050,00 гривень судового збору, вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути вищевказану суму понесених судових витрат по справі, а решту судових витрат, з врахуванням часткового задоволення позову, в сумі 452,00 гривні слід стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст.1166 ч.1, 2, 1177 ч.1, 1187 ч.2, 1188 ч.1 п.1, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 178 ч.6, 211, 237, 238, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов представника ОСОБА_1 Мірослава - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1 Мірослава, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 150202 (сто п'ятдесять тисяч двісті дві) гривні матеріальної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю за їх недоведеністю.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1 Мірослава, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 1050 (одну тисячу п'ятдесять) гривень понесених судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 452 (чотириста п'ятдесять дві) гривні судового збору.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.11.2018 року.

Суддя

ОСОБА_8