Справа № 577/2687/18
Провадження № 2-о/577/202/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,

присяжних Клименка І.Г, Прокопця В.М.

за участю секретаря Цуканової О.В.,

заявника ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Конотопський міський відділ управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою та прохає визнати ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, безвісно відсутнім. Вимоги своєї заяви обґрунтовує тим, що за адресою: АДРЕСА_1, яка згідно свідоцтва про право власності на житло належить на праві спільної часткової власності їй, її доньці - ОСОБА_4 та її колишньому чоловіку - ОСОБА_5. Всі вони зареєстровані у вказаному житлі. Шлюб між нею та ОСОБА_5 розірвано 8 січня 1998 року. Відразу ж після розірвання шлюбу, а саме у січні 1998 року, ОСОБА_5 виїхав з міста Конотопа Сумської області до Російської Федерації на заробітки та з 1 січня 2003 року він перестав приїздити до міста Конотопа Сумської області, не підтримує з нею та донькою ніяких зв»язків. Тому вона змушена звернутися до суду з вищевказаною заявою. Визнати ОСОБА_5 безвісно відсутнім їй необхідно для того, щоб зняти його з реєстрації, що надасть їй змогу оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги заяви підтримала у повному обсязі та пояснила, що вона та ОСОБА_5 з 1996 року проживають окремо. У 1996 році ОСОБА_5 виїхав до Російської Федерації, де і залишився проживати. Останній раз вона бачила свого колишнього чоловіка - ОСОБА_5 у грудні 2002 році та з того часу про нього не має ніяких відомостей.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та пояснила, що останній раз відомості про ОСОБА_5 вона та ОСОБА_3 отримували у грудні 2002 року.

Заінтересована особа: Конотопський МВ УДМС України в Сумській області в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без участі його представника (а.с. 26, 35).

Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (по 1/3 частині кожному) (а.с. 5).

ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зареєстрований за вищевказаною адресою з 30 листопада 1993 року (а.с. 25).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано, про що Конотопським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 8 січня 1998 року складено запис за № 09 (а.с. 3).

Як вбачається з рішення Конотопського міського суду Сумської області від 28 січня 1997 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, сторони фактично розірвали шлюбні відносини з листопада 1996 року. Відповідно до пояснень ОСОБА_3, які вона надала в судовому засіданні, ОСОБА_5 вже на той час виїхав до Москви та з»явився лише у судове засідання для розгляду справи за його позовом про розірвання шлюбу (а.с. 41)

Згідно довідки Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 станом на 15 червня 2018 року в розшуку як безвісно зникла особа чи особа, яка переховується від суду чи органів досудового розслідування не перебуває (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона знає заявника як сусідку з 1995 року. Колишнього чоловіка заявника - ОСОБА_5 вона не бачила з листопада 1997 року та про місце його перебування на даний час їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона знає заявника з 1989 року як сусідку. ОСОБА_5, який є колишнім чоловіком заявника, вона не бачила за місцем його проживання з жовтня - грудня 2002 року.

У суду не має підстав ставити під сумнів пояснення свідків, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими, зібраними у справі, доказами, будь-якої заінтересованості свідків в результатах розгляду справи встановлено не було.

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Останнім відомим місцем постійного проживання ОСОБА_5 є АДРЕСА_1.

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що з 1 січня 2003 року не має ніяких відомостей про місце перебування ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за останнім місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім має для заявника юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 29, 43 ЦК України, ст. ст. 259, 263-265, 305, 308 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, уродженця с. Болотівка Буринського району Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, безвісно відсутнім.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ярмак О. М.