КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3634/2018 Головуючий у 1 інстанції - Цуранов А.Ю.
Унікальний номер справи № 357/8976/17 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді-доповідача АндрієнкоА.М.

Суддів: Соколової В.В.

ПоліщукН.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Павліченко, 26» про відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття приміщення,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСББ «Павліченко, 26» про відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття приміщення.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить нежиле приміщення АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2008 року.

З технічного паспорту вбачається, що вказане приміщення розташоване на першому та підвальному поверхах багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1. Управителем вказаного багатоквартирного будинку є ОСББ «Павліченко, 26», що діє на підставі статуту.

Вказувала, що обов'язки управитель, в особі ОСББ «Павліченко, 26», виконує не в повному обсязі та неналежним чином.

Зазначала, що 06.05.2017 року близько 09.30 год. відбулось залиття підвальної частини вищевказаного нежитлового приміщення, яке сталося внаслідок прориву водопровідної труби в місці встановленого вентиля у підвалі.

На думку позивача, залиття відбулось з вини ОСББ «Павліченко, 26», внаслідок неналежного утримання будинку та незабезпечення належного технічного стану неподільного майна. Крім того, внаслідок відсутності сантехніка та неможливості самостійно без голови правління ОСББ потрапити до підвального приміщення, де знаходиться водонапірний вентиль, ОСОБА_3 тривалий час не вдавалося припинити залиття, а за відсутності електрика в таких умовах мав надзвичайний ризик ураження електричним струмом.

Крім того, позивач вважає, що саме завдяки бездіяльності відповідача, як управителя ОСББ «Павліченко, 26», їй завдана ще й моральна шкода, оскільки вона вкрай емоційно важко перенесла події того дня, що відобразилося на її здоров'ї. Завдану моральну шкоду оцінила в 5000 гривень.

Рішенням Білоцеркіського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази не підтверджують факту того, що їй заподіяна шкода саме з вини відповідача та що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок.

Відповідно до положень статтей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 24.12.2008 року ОСОБА_3, на праві приватної власності належить нежитлове приміщення АДРЕСА_1, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно з даними технічного паспорту зазначене нежитлове приміщення розташоване на першому та підвальному поверхах багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 23.12.2008 року в буд. 26 по вул. Павліченко м. Біла Церква створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Павліченко, 26», що діє на підставі статуту.

Як вбачається з акту про залиття від 06.05.2017 року, складеного самим позивачем, вказано, що внаслідок прориву водопровідної труби у місці встановлення вентиля, у підвалі, що перебуває на обслуговуванні ОСББ «Павліченко, 26», відбулось залиття підвальної частини АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 Також в акті зазначено, що голова правління ОСОБА_4 відмовилась від підпису з невідомих причин.

Актом від 06.05.2017 року, складеним і підписаним комісією в складі голови правління та працівників ОСББ «Павліченко, 26» встановлено недопущення до нежитлового АДРЕСА_1, що знаходиться у підвалі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1, голови правління ОСББ «Павліченко 26» ОСОБА_4

З акту обстеження підвалу складеного і підписаного комісією в складі голови правління та працівників ОСББ «Павліченко 26» по заяві-скарзі ОСОБА_5 від 08.05.2017 вбачається, що мережі труб не пошкоджені, не деформовані та знаходяться у належному стані, факт залиття нежитлового приміщення по вул. Павліченко 26, через пошкоджені труби внаслідок аварійної ситуації, пошкодження задвижки та ін. не підтвердився.( а.с.45-46).

З відповідей ТОВ «Білоцерківвода» вбачається, що 06.05.2017 року був здійснений дзвінок до диспетчерської служби ТОВ «Білоцерківвода» з приводу виявлення у підвальному приміщенні за адресою вул. Павліченко, 26 витоку води. До моменту прибуття працівників ТОВ «Білоцерківвода» витік води припинився. Під час обстеження виявлено, що підвальне приміщення залите водою, але витоків або пошкоджень на водопровідних мережах, які знаходяться на балансі ТОВ «Білоцерківвода» не виявлено.( а.с.83-84)

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір.

Крім того, статтями 151, 177, 179 ЖК України та статтями 322, 323 ЦК України передбачений обов'язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572(з наступними змінами).

Зокрема, пунктом 7 Правил передбачено обов'язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначила, що внаслідок залиття, яке сталося 06 травня 2017 року з вини відповідача, їй завдано шкоду, на підтвердження чого надала відповідні акти на обстеження нежитлових приміщень.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, доказів, що залиття сталося саме з вини відповідача, у матеріалах справи немає. Незацікавлена особа Білоцерківвода в своєму листа зазначила, що підвальне приміщення було затоплене водою, але витоків або пошкоджень на водопровідних мережах не виявлено.( а.с.84)

Причина затоплення підвального приміщення, що належить позивачу , не встановлена, а тому, на думку колегії суддів, відсутній причинний зв'язок між шкодою, завданою позивачу, та виною відповідача, яка не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Не надано доказів і об'єму пошкоджень, які завдані позивачу, що саме було затоплене та в чому полягає завдана шкода.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, однак, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: