Справа № 589/4858/17
Провадження № 2/589/638/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 11 січня 2002 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 (Куйбишева) в м. Шостка. В належній позивачу квартирі залишилась зареєстрованою її онука ОСОБА_2, яка фактично в квартирі не проживає та жодної участі в її утриманні не приймає. Декілька років тому відповідач виїхала до Російської Федерації, де фактично й проживає разом з іншими членами своєї сімї. Позивач має доброзичливі відносини з онукою і між ними відсутні будь-які протиріччя, втім ОСОБА_2 з особистих міркувань не має наміру та бажання повертатись до м. Шостка і планує в подальшому залишатися на території Російської Федерації. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації його права власності, оскільки вона надмірно сплачує кошти за комунальні послуги. Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вищезазначеним житлом.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

20 квітня 2018 року до суду надійшла нотаріально засвідчена заява відповідача, в якій ОСОБА_2 просить розглядати справу без її участі і зазначила, що проти задоволення позовних вимог вона не заперечує, вважає їх обґрунтованими та визнає їх у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним,

і якщо таке ;find=1&a c;text=????????&aщо;x=4&aвизнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 (Куйбишева) в м. Шостка Сумської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11 січня 2002 року, зареєстрованому 10 травня 2002 року у Шосткинському Державному комунальному підприємстві МБТІ (а.с. 5).

В даній квартирі згідно довідки від 28 листопада 2017 року ЖКВ «ШКЗ «Імпульс», зареєстрована ОСОБА_2, яка є онукою позивача (а.с. 6).

Згідно акту від 28 листопада 2017 року, складеного сусідами позивача, підписи яких засвідчені начальником ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс», ОСОБА_2 з грудня 2016 року в квартирі №53 буд.№ 31 по вул. Заводська в м. Шостка Сумської області не проживає (а.с. 8).

З огляду на вищенаведене, а також на визнання відповідачем позову, позов про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, підлягає задоволенню.

Підстав, які б свідчили про те, що визнання позову суперечить закону й порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.16, 317, 321, 386, 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом, а саме: квартирою № 53 будинку № 31 по вул. Заводська в м. Шостка Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3