Справа № 315/1002/18
Номер провадження № 2/315/350/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області в складі головуючого: судді Телегуз С.М., при секретарі Дмитренко В.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, в якому вказує, що 02.11.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем.

Подружжя має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки та на її утримання не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10 серпня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги та просить задовольнити. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на її утримання прохала про зменшення їх розміру на 1/6 частку.

Відповідач у підготовче судове засідання також не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, уточнений позов визнав.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач визнав, предявлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 02.11.2017 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1008, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 205365 від 02.11.2017року ( а.с.7).

Подружжя має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 357222, виданого 01.02.2018 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 141 ( а.с.8).

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, домовленості між останньою та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитини не досягнуто, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини необхідно задовольнити у повному обсязі.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

У сенсі ст. 84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка - батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину як з батька.

Тому положення ст. 84 СК України визначають безумовне право позивачки на отримання аліментів на її утримання.

Особливістю стягнення аліментів на дружину є наявність лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Як убачається з матеріалів справи відповідач є молодою працездатною особою і спроможній платити аліменти як на утримання дитини так і дружині, яка проживає зі спільною донькою, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті.

З урахуванням всіх обставин по справі, виходячи з вимог закону, якій підлягає застосуванню, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до положень ст. 265 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Тож, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 19, 76-83, 223, 247, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 84, 180, 182, 191 СК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частині від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2018 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини із усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.07.2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, судовий збір в доход держави в сумі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_4