Справа № 357/9647/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кузьменко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс», третя особа: Білоцерківська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

22.08.2018 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс», третя особа: Білоцерківська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на наступні обставини.

02 лютого 2010 року ОСОБА_3 набуто у власність нежитлові будівлі та споруди, що розташовані по АДРЕСА_2. Про це свідчить договір купівлі-продажу від 02.02.2010 року, укладений між ТОВ «Теплоімпульс» і ОСОБА_3, та посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу н Київській області Дуднік І.В. (зареєстрований в реєстрі за за № 2343) (копія договору додається).

В липні 2018 року ОСОБА_3 вирішила провести відчуження належного їй вищевказаного нерухомого майна шляхом оформлення договору дарування на свого сина. Під час отримання консультації в нотаріальній конторі щодо переліку документів, необхідних для оформлення договору дарування нерухомого майна ОСОБА_3 було роз'яснено про необхідність, надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( її площу та кадастровий номер), на якій розміщене нерухоме майно. Земельна ділянка, на якій розміщене нерухоме майно ОСОБА_3 знаходиться в адміністративних межах Шкарівської сільської ради, має площу 14,1959 га.

07.08.2018 року ОСОБА_3 звернулась до ЦНАП Білоцерківської РДА з заявою про надання земельної ділянки площею 14,1959 га кадастровий номер НОМЕР_2 в оренду. Про це свідчить сама заява ОСОБА_5 та опис поданих документів Справа №03-02-561 від 07.08.2018 року копії додаються).

В цей же день ОСОБА_3 також повідомили, що колишнім власником майна, а саме ТОВ «Теплоімпульс» 20.07.2018 року проведено державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 14,1959 га кадастровий номер НОМЕР_2, на підставі договору оренди земельної ділянки №85 від 28.12.2010 року, укладеного між Білоцерківською РДА та ТОВ «Теплоімпульс». Про це свідчить витяг з Державного реєстру речових прав нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (копія додається).

Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки площею 14,19 га від 28 грудня 2010 року за №85, укладений між Білоцерківською РДА та ТОВ «Теплоімпульс» має бути припиненим шляхом його розірвання наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю а споруду, переходить право власності, право користування на земель ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі па умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Стаття 120 Земельного Кодексу України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, прав користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщене на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить прав власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без змів її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на і об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були попереднього землекористувача.

Враховуючи всі наведені норми права та беручи до уваги ті обставини, що договір оренди земельної ділянки було укладено та зареєстровано з колишнім власником майна, право власності на майно з лютого 2010 року перейшло до ОСОБА_3 та земельна ділянка виділялася саме для обслуговування цього майна, - договір оренди земельної ділянки мас бути припинено шляхом його розірвання судом.

Просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 28.12.2010 року за №85 площею 14,1959 га кадастровий номер НОМЕР_2, укладений між Білоцерківською РДА та ТОВ «Теплоімпульс», та зареєстрований в ДРРПНМ за № 27123361 та стягнути з ТОВ «Теплоімпульс» суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 гривень ( а. с. 3-4 ).

Ухвалою судді від 27 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 15 годину 00 хвилин 18 вересня 2018 року ( а. с. 21-22 ).

09 жовтня 2018 року за вх. № 32471 судом від відповідача ТОВ «Теплоімпульс» було отримано відзив на позовну заяву ОСОБА_3, якому просили відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до ТОВ «Теплоімпульс», третя особа Білоцерківська РДА про розірвання договору оренди земельної ділянки в повному обсязі, обґрунтовуючи наступним.

Позивач вважає, що набувши право власності на об'єкти нерухомості, загальною площею 1257,9 м.кв має право на укладення договору оренди земельної ділянки в розмірі 14.1959 га.

Із позовної заяви вбачається, що 02 лютого 2010 року Позивач набула право власності на об'єкти нерухомого майна, але станом на липень 2018 року не здійснила жодних дій щодо оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташовані об'єкти мого майна.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2010 року між Білоцерківською РДА та ТОВ „Теплоімпульс" було укладено договір оренди земельної ділянки №85.

За договором оренди, ТОВ „Теплоімпульс" у користування було передано земельну ділянку площею 14.1959 га кадастровий номер НОМЕР_3 під незавершене будівництво тепличного комплексу.

Сторонами договору є Білоцерківська РДА та ТОВ „Теплоімпульс", які погодили умови щодо зміни умов договору і його припинення (розділ 11 Договору)

У відповідності до положень цього розділу Договору, зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Пунктом 11.3 Договору передбачено, що дія Договору припиняється у разі:

11.3.1 закінчення строку, на який його було укладено;

11.3.2 придбання орендарем земельної ділянки у власність;

11.3.3 викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

Пунктом 11.4 Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом:

11.4.1 за взаємною згодою сторін;

11.4.2 рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

У п. 11.5 цього Договору зазначено, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку допускається при умові письмового попередження іншої сторони не пізніше ніж за два місяці до його розірвання.

Пунктом Договору 11.6 визначено перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Як бачимо, умовами Договору не передбачено розірвання Договору на вимогу третьої сторони, яка доводить факт придбання об'єктів нерухомості, які розташовані на земельній ділянці.

Під час укладення Договору, було виготовлено експлікацію земель та експлікацію будівель, які знаходяться на земельній ділянці.

Із зазначених документів вбачається, що на земельній ділянці розташовано: теплиця в кількості 1 будівля; склад в кількості 3 будівлі; енерговузел в кількості 1 будівля; незавершене будівництво в кількості 5 будівель; ТП в кількості 1 будівля.

Отже, під час укладення договору оренди земельної ділянки, на ній було розташовано 11 будівель.

Позивачем навіть не доведено, що будівлі, які були нею придбані розташовані на цій земельній ділянці і входять в цей перелік.

Земельним кодексом України ( ст.123) передбачено порядок вилучення земельної ділянки у попереднього землекористувача, а позивач діє всупереч даного порядку (а.с. 43-44 ).

Ухвалою судді від 10 жовтня 2018 року було задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс», третя особа Білоцерківська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки та вжито заходи по забезпеченню позову, шляхом встановлення заборони товариству з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс» проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 14,1959 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 годину 00 хвилин 21 листопада 2018 року ( а. с. 91-92 ).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності ( а. с. 29-30 ) підтримав позовні вимоги позивачки, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позовні вимоги задовольнити та розірвати договір оренди земельної ділянки від 28.12.2010 року за №85 площею 14,1959 га кадастровий номер НОМЕР_2, укладений між Білоцерківською РДА та ТОВ «Теплоімпульс».

Представник відповідача ТОВ «Тепоімпульс» - Кузьменко С.В., яка діє на підставі Ордеру, серія КС № 386097 ( а. с. 40 ) та Договору про надання правничої допомоги № 44 від 08 жовтня 2018 року ( а. с. 42 ) в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача ОСОБА_3, просила відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Теплоімпульс» в повному обсязі. Виступаючи в судових дебатах також просила при вирішенні спору застосувати строки позовної давності. Крім того, звернула увагу суду на тому, що право власності на нерухоме майно, яке придбала позивачка у відповідача, ТОВ «Теплоімпульс» стало власником на підставі рішення господарського суду Київської області від 21.12.2007 року, яке 08 лютого 2010 року скасоване постановою Вищого господарського суду України за касаційним поданням першого заступника прокурора Київської області та направлено на новий розгляд. Так як, ТОВ «Теплоімпульс» не приходило до суду, позовна заява ТОВ «Теплоімпульс» до Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації про визнання права власності залишено без розгляду.

Третя особа Білоцерківська районна державна адміністрація в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2010 року, між ТОВ «Теплоімпульс», надалі «Продавець» та ОСОБА_3, надалі «Покупець» було укладено договір купівлі-продажу.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору купівлі-продажу за цим договором «Продавець» зобов'язується передати майно, вказане в п. 1.2 цього договору у власність «Покупця», а «Покупець» зобов'язується прийняти майно: нежитлові будівлі, зазначені в плані під літерою «А», площею 825,4 кв.м., та під літерою «Б», площею 432,5 кв.м., що відчужуються за даним договором, розташовані в АДРЕСА_2.

Нежитлові будівлі розташовані на неприватизованій земельній ділянці ( довідка № 06-15-1051, виданої 02.02.2010 року управлінням Держкомзему у Білоцерківському районі Київської області ), кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_4.

Пунктом 1.3. зазначеного договору, нежитлові будівлі належить «Продавцю» на підставі рішення Господарського суду Київської області від 21 грудня 2007 року.

Згідно із п. 2.2. вищезазначеного договору продаж нежитлових будівель за домовленістю сторін вчиняється за 40 000 гривень, ця сума повністю сплачена «Покупцем» і отримана «Продавцем» особисто під час оформлення договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продані нежитлові будівлі.

Даний договір купівлі-продажу від 02.02.2010 року підписаний сторонами у присутності приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. Нотаріусом встановлено осіб, які підписали договір та їх дієздатність, а також правоздатність, дієздатність ТОВ «Теплоімпульс» та повноваження його представника і належність відчужуваних нежитлових будівель та посвідчено зазначений договір ( а. с.7 ).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.05.2018 року вбачається, що нежитлові будівлі літ : «А», «Б» та споруди, за адресою: АДРЕСА_2 належать на підставі приватної власності ОСОБА_3 ( а. с. 8 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналіз статей 120, 141 ЗК України передбачає, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебувають у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно договору оренди земельної ділянки № 85 від 28 грудня 2010 року убачається, що Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області в особі заступника голови районної державної адміністрації Семцова Івана Михайловича, надалі «Орендодавець» та ТОВ «Теплоімпульс», надалі «Орендар» уклали цей договір, яким Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння земельну ділянку під незавершене будівництво тепличного комплексу в межах Шкарівської сільської ради.

Пунктом 2.1. зазначеного договору в оренду передається земельна ділянка, що перебуває в державній власності і розміщена на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області в АДРЕСА_2,загальною площею 14,1959 га.

Відповідно до п. 3.1. зазначеного договору оренди, договір укладається терміном на 10 років. Після закінчення строку договору, Орендар має переважне право на поновлення його на новий термін. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір щодо продовження дії договору на новий термін ( а. с. 11-13 ).

Пунктом 11.3 Договору передбачено, що дія Договору припиняється у разі: 11.3.1 -закінчення строку, на який його було укладено; 11.3.2 - придбання орендарем земельної ділянки у власність; 11.3.3 - викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

Пунктом 11.4 Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом: 11.4.1 - за взаємною згодою сторін; 11.4.2 - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

У п. 11.5 цього Договору зазначено, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку допускається при умові письмового попередження іншої сторони не пізніше ніж за два місяці до його розірвання.

Пунктом Договору 11.6 визначено перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Отже, умовами Договору не передбачено розірвання Договору на вимогу третьої сторони, яка доводить факт придбання об'єктів нерухомості, які розташовані на земельній ділянці.

За ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст.ст. 93, 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ч.ч.1,3 ст.651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У ч.2 ст.651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, зокрема, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже, позивач ОСОБА_3 не була стороною договору оренди земельної ділянки від № 85 від 28 грудня 2010 року.

До того ж, як встановлено в судовому засіданні, на спірній земельній ділянці 14,1959 га розташовано не лише нерухоме майно, яке було придбано позивачкою, а наявне інше майно, яке належить іншим особам.

Встановлено, що позивачка про виділ земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування нерухомого майна не зверталася.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповіддю Білоцерківської РДА, остання повідомляла позивача, що відповідно до ст. 123 ЗК України, позивачці необхідно надати графічні матеріали, на яких зазначено розташування земельної ділянки, письмову згоду землекористувача та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 14.1959 га і відомості про попереднього землекористувача земельної ділянки та повторно звернутися до райдержадміністрації.

Тобто, позивачу письмово було роз'яснено порядок, який передбачений чинним законодавством для отримання земельної ділянки.

Однак, позивачка ОСОБА_3 із зазначеними документами не зверталася.

Також, сама представник відповідача в судовому засіданні наголошувала на тому, що відповідач не заперечує надати письмову згоду, так як останні є землекористувачем спірної земельної ділянки.

Статтею 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 13 ЦК України передбачено, що не допускається дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі.

Доводи представника відповідача ТОВ «Теплоімпульс» щодо того, що право власності на нерухоме майно, яке придбала позивачка у відповідача, ТОВ «Теплоімпульс» стало власником на підставі рішення господарського суду Київської області від 21.12.2007 року, яке 08 лютого 2010 року скасоване постановою Вищого господарського суду України за касаційним поданням першого заступника прокурора Київської області та направлено на новий розгляд. Так як, ТОВ «Теплоімпульс» не приходило до суду, позовна заява ТОВ «Теплоімпульс» до Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації про визнання права власності залишено без розгляду, тому позивачка фактично не власником спірного майна, оскільки на сьогодні скасоване рішення на підставі чого ТОВ «Теплоімпульс» стало власником нерухомого майна, яке в подальшому було перепродано позивачу по справі ОСОБА_3 не приймаються судом до увагу, так як на час розгляду даної цивільної справи договір купівлі-продажу від 02 лютого 2010 року, укладений між ТОВ «Теплоімпульс» та ОСОБА_3 щодо нерухомого майна, а саме: нежитлові будівлі та споруди, що розташовані по АДРЕСА_2 є чинним та не визнаний в законному порядку недійсним.

Стосовно застосування строку позовної давності, на якому наполягало ТОВ «Теплоімпульс», представник відповідача зазначивши про це лише виступаючи у судових дебатах, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 цього Кодексу передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_3 дізналася про порушення свого права лише 07.08.2018 року, а саме про оспорювальний договір оренди земельної ділянки №85 від 28.12.2010 року, укладеного між Білоцерківською РДА та ТОВ «Теплоімпульс». До суду з позовною заявою про розірвання зазначеного договору оренди, позивач ОСОБА_3 звернулася 22 серпня 2018 року, про що свідчить штамп суду, реєстрація за № 26304 ( а. с. 3 ).

З боку представника відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу в спростування того, що позивачці про вищезазначений договір оренди земельної ділянки було відомо раніше ніж зазначала сама позивач.

Тому, застосування строків позовної давності не можуть бути застосовані судом з урахуванням вищенаведеного.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс», третя особа: Білоцерківська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

Оскільки, позовні вимоги позивачки ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, то понесені позивачкою судові витрати при зверненні до суду у сумі 704,80 гривень не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 93, 120, 125, 141 ЗК України, ст.ст. 13, 377, 651 ЦК України,ст.ст. 4, 19, 133, 141, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про оренду землі», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс», третя особа: Білоцерківська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 ( адреса проживання: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1 );

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс» ( юридична адреса: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 83, );

Третя особа: Білоцерківська районна державна адміністрація ( адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2, ).

Повне судове рішення складено 30 листопада 2018 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов