АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 211/1586/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2017 року, яке ухвалене суддею Ніколенко Д.М. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк», яке під час розгляду справи змінило назву на Акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк», ( надалі АТ КБ«ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.07.2005 р. ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 14400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ОСОБА_2 порушила взяті на себе кредитні зобов'язання, допустивши прострочення погашення суми кредиту, станом на 31.05.2015 року сума заборгованості складає 15194,62 грн., а саме: 13994,88 грн. заборгованість за кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 699,74 грн. штраф (процентна складова), які ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути на свою користь та судові витрати.

У червні 2106 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом. В мотивування зустрічних вимог зазначила, що 27.07.2005 р. під час оформлення зарплатної карти в ПАТ КБ «ПриватБанк» разом із якою отримала кредитну карту №001552. Відповідно до заяви встановлений кредитний ліміт в розмірі 5300 грн., з типом кредитного ліміту: фінансовий фіксований, з базовою відсотковою ставкою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вона не погоджується, що між сторонами укладено кредитний договір № б/н від 27.07.2005 р., збільшення кредитного ліміту з 5300,00 грн. до 14400,00 грн. не відбувалось протягом усього часу її користування кредитною картою, аж до 11.06.2015 р., в день коли з її карти були вкрадені кошти в розмірі 14051,88 грн., про що вона відразу повідомила працівників ПАТ КБ «ПриватБанк», тому що транзакцій вона не замовляла та не вчиняла ніяких дій для цього. Посилаючись на положення ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 1 ст. 638 ЦК України, після уточнення позовних вимог просила суд: визнати дії Банку в частині невиконання банківських послуг при користуванні платіжною карткою «Універсальна»№001552, виданої на її імя неправомірними. Визнати транзакції щодо переказу коштів в сумі 14051,88 грн з її кредитної картки нечинними. Зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути їй грошові кошти в сумі 14051,88 грн., стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн., розірвати договір б/н від 27.07.2005 року.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в задоволенні позовних вимог. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії ПАТ «ПриватБанк» в частині невиконання банківських послуг при користуванні платіжною карткою кредиткою «Універсальна» № 001552, виданої на імя ОСОБА_2 неправомірними. Визнано транзакції щодо переказу на карту № 5168…7081 на імя ОСОБА_3 та карту № 6762…9356 коштів в сумі 14051,88 грн. з кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № 001552, виданої на імя ОСОБА_2 не чинними. Зобовязано ПАТ «ПриватБанк» відновити на картковому рахунку № 001552, відкритому імя ОСОБА_2, кошти до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції: транзакції щодо переказу на карту № 5168…7081 на імя ОСОБА_3 та карту № 6762…9356 коштів в сумі 14051,88 грн. з кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» №001552, виданої на імя ОСОБА_2 В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог. Зокрема вважає, що суд не зазначив правої підстави та мотивів з яких виходив при визнанні неправомірними дії Банку щодо користування ОСОБА_2 кредитною карткою. Судом не прийнято до уваги, що 11 травня 2015 року відповідач здійснювала декілька операцій оплати товару в інтернет магазині, а також поповнення свого карткового рахунку. Судом не перевірено, чи відповідає вимогам законодавства, обраний позивачем спосіб захисту.

У відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на її думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується АТ «ПриватБанк» в частині відмови в задоволенні їх позову та часткового задоволення зустрічних вимог ОСОБА_2

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та споживачем фінансових послуг. 21 липня 2005 року між сторонами було укладено договір б/н, за умовами якого відповідачці надано кредитну картку на наступних умовах: тип карти: НОМЕР_1, валюта: гривня, тип кредитного ліміту: фінансовий фіксований, сума кредитного ліміту: 5300грн.; базова процентна ставка: 3 відсотки в місяць із розрахунку 360 днів у році; строк дії кредитного ліміту: відповідає строку дії карти. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення засобів на карту клієнта, так і списанням банком із дебетної карти 688143. ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві, при цьому не зазначено з якими саме мовами та Правилами надання банківських послуг і Правилами користування платіжною карткою та Тарифами вона ознайомилась (а.с.7 ).

Відмовляючи АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що кредитна заборгованість виникла внаслідок списання коштів з особового рахунку відповідача в результаті шахрайських дії, за заявою відповідача порушено кримінальне провадження. Задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки судом не встановлено обставин, які доводять, що відповідач вчинила будь-які дії, які сприяли списанню з її карткового рахунку коштів, вона вчинила дії негайного повідомлення позивача про несанкціоноване списання коштів з її рахунку, без її волевиявлення.

Між сторонами виникли правовідносини стосовно правомірності дій АТ КБ «ПриватБанк» в частині нарахування відсотків на кредитну заборгованість, яка виникла поза волевиявленням відповідача, через шахрайські дії невстановлених осіб.

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобовязаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що списання коштів з кредитного рахунку відповідача проведено поза її волевиявленням, через недосконалу систему захисту банківської системи.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Згідно матеріалів справи, як видно з витягу з кримінального провадження №0001695, ОСОБА_2 18 червня 2015 року звернулася до Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Так, в своїй заяві ОСОБА_2 повідомила, що 11.05.2015 р. невстановлена особа з корисливих спонукань, таємно шляхом проведення транзакцій викрала грошові кошти в сумі 14051,88 гривень з карткового рахунку «ПриватБанк» № 001552, чим своїми діями спричинила майнової шкоди заявнику на вищезазначену суму. За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження та проводяться слідчі дії. (а.с. 35).

Як стверджує відповідач та не спростовано позивачем при знятті коштів з її карткового рахунку жодного повідомлення, смс на її номер телефонного звязку, який зазначений, як фінансовий, не надходило жодного повідомлення. Про списання коштів дізналась випадково при використанні картки, й одразу звернулась із заявою до правоохоронних органів та у відділення Банку.

Як видно з письмових пояснень АТ КБ «ПриватБанк» за заявою відповідача ОСОБА_2 співробітниками банку проведено перевірку за результатами якої встановлено, що 11 травня 2015 року списання коштів з кредитної карти що належить ОСОБА_2 відбулось через фішинговий сайт 24 систему інтернет. Службою безпеки позивача встановлені особи які отримали переводи грошових коштів, проте повернути їх відмовилися через надання послуг переказу коштів в системі Реrfect Моney, вони отримали лише комісію. Відомостями з Банку підтверджено, що вхід в Приват24 здійснено замість ОСОБА_2 не встановленими особами у м.Києві з не характерного ІР адреса. Також, підтверджено, що при вході в приват 24 на фінансовий номер відповідача динамічні смс повідомлення не надходили, як і динамічні паролі у звязку із роботою в ПК.

Тобто, колегія суддів приходить до переконання, що кошти з рахунку позивача знято без її погодження, відома, жодних дій, що сприяли їх зняттю відповідач не вчиняла.

Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнення з відповідача кредитних коштів та відсотків на них нарахованих.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про те, що операції щодо зняття коштів з кредитного рахунка відповідача стало можливим внаслідок користування відповідачем послугами по переказу коштів в інтернеті є безпідставними, оскільки на їх підтвердження не наведено доказів і самі по собі вони не свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяла несанкціонованому зняттю коштів з рахунка, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Колегія суддів не може погодитися із твердженнями представника позивача в апеляційній скарзі на невірно обраний ОСОБА_2 спосіб захисту, оскільки він зводиться до відновлення її становища, яке існувало до порушення.

З'ясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „Приватбанк залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення суду складено 26 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: