Справа № 518/1568/16-ц
Провадження № 2/517/287/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Захарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме неправильності написання позивача анкетних даних ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, по батькові «Леонідівна замість правильного «Іллівна» в додатку до державного акту ОД № 26-015 на право колективної власності на землю КСП «Правда» Ширяївського району, який був зареєстрований в книзі записів на право колективної власності на землю за № 15 від 15.02.1996 року та визнати за позивачем право на земельну частку (пай), із земель колективної власності колишнього КСП «Правда» Марянівської сільської ради Ширяївського району Одеської області.

В позовній заяві посилається на те, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

06.12.1994 року позивача було прийнято в члени КСП «Правда» Ширяївського району, яке було розташоване на території Марянівської сільської ради Ширяївського району Одеської області.

Під час проведення паювання земель КСП «Правда» позивача було включено до основних списків осіб, які мали право на земельну частку (пай), але через незрозумілі обставини позивача записано, як ОСОБА_2.

Позивач неодноразово зверталась до Марянівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, з вимогою видати позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай), але останній було відмовлено.

Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області, позивачу було розяснено, що в додатку до державного акту серії ОД № 26-015 на право колективної власності на землю, гр. ОСОБА_2 включена до списку громадян членів КСП «Правда» Ширяївського району Одеської області, також вказано, що ОСОБА_1 до вищенаведеного списку включена не була.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_2 просить суд встановити факт, що має юридичне значення та визнати за нею право на земельну частку (пай).

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, але попередньо надали до суду заяву, в якій вказали, що вимоги позовної заяви підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити та розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, але попередньо надав до суду пояснення, в якому вказав, що в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю зареєстрований державний акт на право колективної власності на землю серії ОД № 26-015 від 15.02.1996 року за № 15, виданий КПС «Правда». Згідно додатку до державного акту, ОСОБА_2 включена до списку громадян членів КСП «Правда» на території Марянівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, також зазначено, що ОСОБА_1 до вищенаведеного списку включена не була. Сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 не отримала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що даний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

06.12.1994 року позивача було прийнято в члени КСП «Правда» Ширяївського району, яке було розташоване на території Марянівської сільської ради Ширяївського району Одеської області.

Під час проведення паювання земель КСП «Правда» позивача було включено до основних списків осіб, які мали право на земельну частку (пай), але через незрозумілі обставини позивача записано, як ОСОБА_2.

В позовній заяві позивач зазначила, що неоднаразово зверталась до Марянівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, з вимогою видати позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай), але останній було відмовлено, однак вказані обставини нічим не підтвердженні.

Згідно листа відділу Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області від 12.09.2016 року № 19-1528-0 12-3321/2-16 вбачається, що в додатку до державного акту серії ОД № 26-015 на право колективної власності на землю, який був зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 15 від 15.02.1996 року, гр. ОСОБА_2 включена до списку громадян членів КСП «Правда» Ширяївського району Одеської області, також вказано, що ОСОБА_1 до вищенаведеного списку включена не була. Сертифікат на право на земельну частку (пай) гр. ОСОБА_2 не отримала (а.с. 9).

Позивач запевнила, що включена до основних списків працівників КСП «Правда» тому має право на отримання сертифікату на земельну частку (пай), але помилка в написанні її анкетних даних не дає можливості отримати даний сертифікат, не підтвердивши дані обставини доказами.

З трудової книжки колгоспника УКР № 1055794 вбачається, що дійсно ОСОБА_1 з 06.12.1994 року почала працювати в КСП «Правда» (а.с. 7-8).

Довідкою КУ «Обєднаного трудового архіву Ширяївського району» від 04.07.2017 року № 245 також встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працювала у колгоспі «Правда» та отримувала з 1988 по 1995 рік заробітну плату помісячно (відомості за 1995 рік). Також зазначено, що до Трудового архіву передано справи з особового складу по колгоспу «Правда» з 1995 по 2000 року, тому надати довідку про заробітну плату з 1988 по 1994 роки КУ «Трудовий архів» надати не може (а.с. 17).

Згідно довідки КУ «Обєднаного трудового архіву Ширяївського району» від 04.07.2017 року № 246, ОСОБА_1 дійсно працювала у колгоспі «Правда» і нею відпрацьовано вихододнів з 1988 по 1995 рік (за 1995 рік 127). До Трудового архіву передано справи з особового складу по колгоспу «Правда» з 1995 по 2000 року, тому надати довідку про заробітну плату з 1988 по 1994 роки КУ «Трудовий архів» надати не може (а.с. 18).

Відповідно до довідки Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області від 10.07.2017 року № 87, даних щодо отримання паю ОСОБА_1 в 1995-1996 році в КСП «Правда» Марянівської сільської ради неможливо надати, оскільки в протоколах правління та засідань КСП «Правда» взагалі жодного запису про отримання паїв на земельні ділянки відсутні (а.с. 27).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не отримувала сертифікату на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п .п. 1-2 Указу Президента України №720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ Президента України №720/95), ст. ст. 1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

За змістом ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 08.09.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ Президента), особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта.

Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

Отже, позивач будучи членом КСП «Правда» мала право на отримання земельної частки (паю), однак не була внесена до списку осіб, які мали право на її отримання, внаслідок чого не отримала сертифікат на земельну частку (пай), а згодом і державний акт на право приватної власності на землю.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України встановлено достатність доказів, тобто які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу позовних вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок, суд приходить до висновку про те, що для набуття права на земельний пай необхідна наявність такої умови включення до списку громадян - членів КСП «Правда». При цьому суд, з урахуванням положень ст. ст. 22, 23 ЗК України в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин, та Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність у неї необхідних умов для набуття права на земельний пай, а саме: не надано жодних належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 була включена до списку громадян - членів КСП «Правда» на території Марянівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, а тому предявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними і задоволенню не підлягають.

На підставі зазначеного, суд вважає, що підстав, для задоволення позовних вимог позивача немає.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну частку (пай) відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 листопада 2018 року.

Суддя: