Справа № 462/5826/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді Румілової Н.М.

при секретарі Ящук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу. Заявники у своїй заяві покликаються на те, що з 26 вересня 2012 року вони перебувають у шлюбі. Від шлюбу у них є неповнолітня донька: ОСОБА_3, 05 срепня ІНФОРМАЦІЯ_1. Нормальні сімейні відносини у них не склалися, між ними відсутнє взаєморозуміння через несумісність характерів. Шлюб існує формально і примирення між ними є неможливим, з вересня 2016 року подружні стосунки припинені остаточно, не ведуть спільне господарство. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, яка залишається проживати з матірю. Просять шлюб розірвати.

Заявники,які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду, у судове засідання не зявилися, подали до суду письмові клопотання про розгляд заяви без їх участі, підтримують вказану заяву в повному обсязі, просять її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 26 вересня 2012 року, актовий запис № 334, від сумісного життя мають доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з вересня 2016 року припинені подружні стосунки. Спору з приводу виховання дитини не виникає.

Внаслідок різниці в характерах та поглядах на життя у сімї виник стійкий конфлікт, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають.

Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сімї неможливе, подальше збереження родини суперечить інтересам сторін і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, та права їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 209, 212-215, 218, 234, 235 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 26 вересня 2012 року, актовий запис № 334 розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 27.11.2018 року.

Суддя: Н.М.Румілова