Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2979/17 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді: Миніч Т.І.

Суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

Секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю представника відповідачів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 05 липня 2018 року під головуванням судді Дубовік О.М.

у цивільній справі № 278/2979/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 13 вересня 2014 року померла його мати, після якої залишилося спадкове майно. У червні 2017 року позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у звязку з пропущеним шестимісячним строком. Зазначав, що пропустив встановлений строк для прийняття спадщини через свою юридичну необізнаність та у звязку з тим, що за характером своєї роботи був відсутній у м.Житомирі у робочі дні. Тому змушений був звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 05 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове, яким задовільнити позовні вимоги. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення. Зокрема апелянт зазначає, що не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про судові засідання, які відбувались 06 лютого, 23 березня, 26 квітня, 11 червня та 05 липня 2018 року. Справу фактично було розглянуто без його участі, тому він був позбавлений можливості надавати свої пояснення та докази, які б могли підтвердити, що у нього дійсно були перешкоди для подачі заяви до нотаріальної контори. Тому, апелянт вважає, що суд передчасно зробив висновки про відсутність підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2017 року постановою Третьої Житомирської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Житомирській області №514/02-31 гр. ОСОБА_8, яка діє від імені ОСОБА_3, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 13 вересня 2014 року ОСОБА_9 на 1/4 частину житлового будинку №7, що знаходиться за адресою: вул.Соснова, с.Старошийка, Житомирський район, Житомирська область, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності від 29 червня 2011 року у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.4,42-44).

Згідно з наявною у заведеній до майна померлої ОСОБА_9 спадковій справі №414/2014 довідкою Виконавчого комітету Високопічської сільської ради №2357 від 27 листопада 2014 року ОСОБА_9 на день смерті проживала і була зареєстрована за вказаною вище адресою і крім неї ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.153).

Відповідно до повідомлення Третьої Житомирської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Житомирській області №515/01-16 від 29.06.2017 року заяви про прийняття спадщини подали: ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 (а.с.5).

23 травня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулись до Третьої державної нотаріальної контори із заявами, якими повідомили, що заперечують та не бажають включати в коло спадкоємців ОСОБА_3В.(а.с.166).

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилався на те, що за характером роботи позбавлений був можливості своєчасно звернутися до нотаріуса за прийняттям спадщини.

Так, згідно з довідкою ПАТ Житомиргаз № Zh-cn-8436-0717 від 19 липня 2017 року позивач працював на підприємстві з 22 березня 2007 року по 15 червня 2016 року. Робота була повязана з відрядженнями за межі м.Житомира в робочий час (а.с.6).

Разом з тим, за інформацією ПАТ Житомиргаз, в період з 13 вересня 2014 року по 13 березня 2015 року будь-яке відрядження на ОСОБА_3 не оформлювалось. Єдиним підтвердженням службових поїздок у зазначений період були подорожні листи водія, але враховуючи давність періоду, а також те, що подорожні листи не відносяться до документації довгострокового зберігання, у підприємства станом на 01.06.2018 рік відсутні будь-які підтвердження кількості та тривалості службових поїздок позивача в період з 13 вересня 2014 року по 13 березня 2015 року. У ПАТ Житомиргаз відсутня можливість підтвердити або спростувати перебування у відрядження ОСОБА_3 Також зазначено, що з 01.07.2014 року підприємство не здійснювало оформлення відрядження працівникам на службові поїздки тривалістю менше доби(а.с.174).

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 повідомив, що позивач після смерті матері у будинку не зявлявся та не доглядав її. Свідку відомо, що позивач своєчасно не прийняв спадщину у звязку з тим, що не хотів цього робити.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що достатніх підстав для задоволення позову немає.

При цьому судом враховано, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, тобто день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1-22 ст.1220, ч.2 ст.1223 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст.1272 ЦК України).

У п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Разом з тим, позивачем не надано переконливих доказів існування таких труднощів. Судом не може бути визнана поважною така причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неповідомлення про час та місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи.

Так, ухвалою Житомирського районного суду від 10.01.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду на 06.02.2018 року про що позивач повідомлений відповідно до поштового повідомлення 18.01.2018р., проте розгляд справи відкладено на підставі заяви ОСОБА_3 (а.с.30,45); в судовому засіданні 20.02.2018 року інтереси позивача представляв представник ОСОБА_8М.(відповідно до довіреності від 11.04.2017р.,а.с.7); в судовому засіданні 23.03.2018 року позивач був присутній особисто та повідомлений про судове засідання 26.04.2018р.(а.с.76,83); в судовому засіданні 14.05.2018 року інтереси позивача представляв представник ОСОБА_8М.(а.с.113); в судовому засіданні 11.06.2018 року був присутній позивач та його представник (а.с.180); в судовому засіданні 05.07.2018 року та при оголошенні оскаржуваного рішення був присутній представник позивача ОСОБА_8М.(а.с.192).

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Оскаржуване рішення постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 05 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови складений 27.09.2018 року.