Справа № 216/6716/17
провадження №2/216/1267/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Бутенко М. В.

за участю секретаря Янчук С. О.

представника позивачів ОСОБА_1

представників відповідача Смаглюк О. А., Пилявець О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивачі ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, а саме з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 та з квартири за адресою: АДРЕСА_8., накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 38466757 від 13.06.2013 року. Стягнути з відповідача Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області судові витрати по справі на користь ОСОБА_4, оскільки вважають дії державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 38466757 від 13.06.2013р. і накладення арешту, незаконними, так як обидві кватири є спільною сумісною власністю позивачів та боржника, відносно якого відкрито виконавче провадження.

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача - Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, в судовому засіданні заперечували проти вимог позивачів у повному обсязі з наступних підстав: на виконання у Центрально-міський відділ державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшов виконавчий лист № 2-2073/2010 від 02. 02. 2012 року, виданий Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 122440,00 грн. на користь стягувачів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Відповідно до додатку № 1 за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13. 03. 2012 року ВП № 31565740 в реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було накладено обтяження № 10081413, яке було зареєстровано 28. 07. 2010 року. На теперішній час, на виконанні у Центрально-міський відділ державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 38466757 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2073/2010 від 02. 02. 2012 року виданого Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу, щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 111220,00 грн. на користь стягувачів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки арешт майна боржника є необхідним забезпеченням за для реального, повного та своєчасного виконання рішення суду. Станом на сьогоднішній час вищезазначена сума заборгованості ОСОБА_1 перед стягувачами не погашена. Позивачі у своїх позовних вимогах просять суд зняти арешт з ВП № 38466757 від 13. 06. 2013 року, хоча описують підстави, на їх думку незаконного арешту за ВП № 31545740 від 04. 03. 2013 року.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачів, представників відповідача, вивчівши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.11.2010 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу своїм рішенням стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 111220,00 грн., правонаступником якого пізніше стала його дружина ОСОБА_12 Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2012 вказане рішення було залишено без змін. Рішення набуло законної сили. Було видано виконавчий лист № 2-2073/2010 від 02.02.2012 року та на підставі нього було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 111220,00 грн. на користь ОСОБА_12 Постановою ВДВС від 17. 09. 2012 року було накладено арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на квартиру АДРЕСА_3.

На підставі рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 10. 01. 2013 року по справі № 444/7475/12, було визнано право спільної сумісної власності ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на квартиру, яка зареєстрована за реєстраційним номером 26673282 (номер запису 13686 в книзі 41кв-586) за адресою: АДРЕСА_4, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права на 1/2 частку у спільній частковій власності на квартиру, яка зареєстрована за реєстраційним номером 26673282 (номер запису 13686 в книзі 41кв-586) за адресою: АДРЕСА_4, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область, були залишені без розгляду. Рішення не було оскаржено та набрало чинності. Під час ухвалення даного рішення, судом було встановлено, що відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду міста кривого Рогу від 21.11.2008 року, право власності на квартиру було визнано за ОСОБА_1 Відповідно до резолютивної частини даного рішення суд не мав змоги встановити яке саме право визнано: приватної власності, спільної власності, довірчої власності тощо. У зв'язку з цим дана обставина була встановлена судом відповідно до мотиваційної частини цього судового акту, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_1 сплатив вартість квартири у 1995 році через касу СПАО «Рудана», де він працював. Таким чином, фактично ОСОБА_1 придбав дану квартиру. Але оскільки він придбав квартиру, перебуваючи у шлюбі, суд прийшов до висновку, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя (позивача та відповідача у справі), не дивлячись на те, що формально вона була зареєстрована на ОСОБА_1 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки спільна сумісна власність не передбачає визначення часток учасників, а поширюється на усе майно, при здійсненні поділу такого майна слід виходити з презумпції рівності часток. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 11. 05. 1994 року та договору про визнання часток у квартирі від 23. 09. 2006 року, квартира за адресою: АДРЕСА_9., належить по 1 / 4 частині ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1.

18.11.2016 року ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу в зв'язку зі смертю стягувача ОСОБА_12, було замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні №38466757 на її правонаступників ОСОБА_10 та ОСОБА_9

У 2017 році, позивачам під час оформлення договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_8., державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_13 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з арештом майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, на підставі Постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, №31565740 від 13. 03. 2012 року, виданого Центрально-міським відділом державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області.

23 листопада 2017 року позивачі зверталися до Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетроськоїї області із заявою про скасування арешту нерухомого майна, але їм в цьому було відмовлено. Центрально-Міский ДВС м. Кривий Ріг своїм письмом №49691 от 04.12.17р., поінформував позивачів про наступне: виконавче провадження за № 31545740, 04.03.2013 року було завершено на підставі вимог п.4 ст.47 ЗУ « Про виконавче провадження» і знищено 30.12.2016р. у зв'язку з закінченням терміну його зберігання, на теперішній час, з 13. 06. 2013 року, на виконанні у Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби міста Кривий Ріг перебуває виконавче провадження №38466757. В рамках виконання даного провадження було накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 та квартиру за адресою: АДРЕСА_8.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред"явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до частини 2статті 57 Закону України від 21.04.1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження»(далі Закон №606-ХІV) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом ухвалення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У відповідності до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

На сьогодні позивачі по справі, які є співвласниками нерухомого майна та на яке в рамках виконавчого провадження накладено арешт та заборону відчуження, мають намір розпорядитися належним їм майном, проте через наявність арешту, позбавлені можливості це зробити. Таким чином, арешт порушує право власності позивачів, які не є боржниками у виконавчому провадженні. Центрально-Міським ВДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області відмовлено заявникам у знятті арешту з нерухомого майна.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду, за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на частки майно позивачів суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з часток майна позивачів.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 237, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна- задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ВП 38466757 від 13.06.2013 року, з нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, та належить на праві спільної часткової власності 1 / 4 частина ОСОБА_4, на праві спільної часткової власності 1 / 4 частина ОСОБА_5, на праві спільної часткової власності 1 / 4 частина ОСОБА_6.

Зняти арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10, та належить 1 / 2 частина на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4.

В задоволені іншої частини вимоги відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально - Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач 1: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_3, виданий Центрально-міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 31. 03. 1998 року, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_11

Позивач 2: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_4, НОМЕР_5, виданий Центрально-міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 01. 07. 2001 року, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_12

Позивач 3 ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_6, НОМЕР_7, виданий Центрально-міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 06. 10. 2009 року, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_13

Відповідач: Центрально-Мiський ВДВС м. Кривий Ріг Головного територiального управлiння юстицїї в Дніпропетровській області. Адреса: 50024, м. Кривий Ріг вул. П. Калнишевского, 5.

Суддя: М. В. Бутенко