Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1539/18
Провадження по справі № 2/514/523/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Кравченко П.А.

при секретарі Мельниченко Н.М.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, що належало його матері ОСОБА_3, яка померла 12 червня 1997 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 червня 1997 року померла його мати ОСОБА_3. ОСОБА_1 належним чином прийняв її спадщину до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Водночас, сертифікат на право на земельну частку (пай), яким посвідчувалося вказане право, був виданий після смерті спадкодавця, у зв'язку з чим він позбавлений можливості належним чином оформити спадщину.

Позивач в судове засідання не зявився, на розгляд суду від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на вимогах наполягає .

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тарутинського району Одеської області сільський голова у судове засідання не зявився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 червня 1997 року в с. Лісне Тарутинського району Одеської області померла ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0316714, виданого 30.10.1997 року Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 22 вересня 1997 року №322 ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності ОАО «Правда» розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Позивач є сином ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.10).

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті майна ОСОБА_3

Отже, після смерті ОСОБА_3 спадщина, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема й право на земельну частку (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця ОСОБА_1 за законом, тобто до позивача.

При цьому, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 03.04.2018 року №406/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане право на земельну частку (пай) після померлої ОСОБА_3, оскільки пред'явлений позивачем сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0316714 видано Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області від 30 жовтня 1997 року, на ім'я спадкодавця після її смерті.

Згідно довідки відділу у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 38/150-18 від 29.08.2018 року, вартість земельної частки (паю), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0316714, розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах, на території ОСОБА_2 сільської ради Тарутинського району Одеської області (ОАО «Правда»), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з урахуванням коефіцієнтів індексації, станом на 01.01.2018 року, становить 76 489,87 грн. (а.с.13).

Відповідно до наданої довідки ОСОБА_2 сільської ради №108/02-07 від 04.04.2018 року, вбачається, що ОСОБА_3, яка померла 11 червня 1997 року, була зареєстрована на день смерті за адресою: буд.85, вул. Ветеранів, с. Лісне, Тарутинського району Одеської області, разом з сином ОСОБА_1 (а.с.12).

Враховуючи те, що спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року, суд вважає, що до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу 1963 року.

Згідно з п.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529- 535 ЦК УРСР.

Відповідно до ст.548 ЦК України (ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ст.549 ЦК України (ред. 1963 р.) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо упродовж шести місяців:

1) він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п.11).

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що є наявні підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтями 9, 10, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, статями 76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тарутинського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0316714, виданого 30.10.1997 року Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 22 вересня 1997 року №322 в порядку спадкування за законом.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 21 листопада 2018 року.

Суддя П.А. Кравченко