Справа № 740/3868/18
Провадження № 2/740/1642/18
РІШЕННЯ

іменем України

20 листопада 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

представника позивача-адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, встановленого заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2014 року на утримання дитини сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн., та стягнення 20000 грн. додаткових витрат на дитину. Позов обгрунтований тим, що сторони, шлюб між якими розірваний, є батьками ОСОБА_5, яка має хворобливий стан і потребує постійного лікування та нагляду, встановлений розмір аліментів не забезпечує потреби дитини. Відповідач протягом тривалого часу сплачував аліменти у розмірі 400 грн. щомісяця, протягом останнього року-972 грн.. Відповідач, який працює, в добровільному порядку аліменти у необхідному розмірі та додаткові витрати не сплачує. Позивачем понесені додаткові витрати на дитину-купівля шкільних товарів та одягу, ліків, відпочинок в смт.Затока, додаткові уроки, купівля велосипеду, масаж, басейн, оздоровий фітнес, продукти харчування. Просить позов задовольнити.

У відзиві на позов від 17 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_4 просить позов задовольнити частково-змінити розмір аліментів на 1 / 6 частку заробітку (доходу) щомісячно, в задоволенні позову про стягнення додаткових витрат просить відмовити. Відповідач посилається на те, що є батьком ОСОБА_5 і платником аліментів на її користь, після розірвання шлюбу із позивачем одружився 17 листопада 2015 року, має сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_5 має тяжке захворювання і перебуває у стані комплексної ремісії, останній призначена і виплачується щомісячна державна соціальна допомога на дитину-інваліда до 18 років. Відповідач має постійне місце роботи в ТОВ «АТБ-маркет» і регулярний заробіток, який значно менший від заробітку позивача. Додаткові витрати позивачем не доведені.

У відповіді на відзив від 06 листопада 2018 року представника позивача адвокат ОСОБА_1 позов підтримує, зазначаючи, що ОСОБА_5 виплачувалась щомісячно державна соціальна допомога на дитину-інваліда до 07 лютого 2018 року, в даний час допомога не виплачується, відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі і повинен братии участь у додаткових витратах.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позов підтримав, пояснивши, що останні виплати аліментів здійсненні відповідачем у розмірі 972 грн., за листопад 2018 року аліменти не надходили, позивачем понесені 20000 грн. додаткових витрат на дитину.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала в частині стягнення аліментів у розмірі 1 / 6 частки заробітку (доходу) відповідача, пояснивши, що дитина перестала бути інвалідом, позивач працює і отримує належну заробітну плату, відповідач, на утриманні якого перебуває дружина та син, має неналежний рівень матеріального забезпечення, додаткові витрати доказами не підтвердженні.

Дослідивши надані сторонами докази суд приходить до слідуючих висновків.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Законодавчо визначений обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України ).

Сторони, які перебували у зареєстрованому шлюбі і який розірваний згідно рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 19 лютого 2014 року, є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні.

Відповідно до копії виписки 54 із медичної карти стаціонарного хворого від 18 липня 2018 року ОСОБА_5 має тяжке захворювання.

Згідно копії посвідчення ААГ №013629 від 24 квітня 2013 року позивач ОСОБА_3 є законним представником дитини-інваліда до 18 років-Морозової В.В., державна соціальна допомога призначена з 07 лютого 2013 року до 07 лютого 2018 року.

Відповідно до копії довідки ТОВ «Плюс-оптика» загальна сума доходу ОСОБА_3 за період з жовтня 2016 року по червень 2018 року становить 101490 грн. 01 коп; згідно копії довідки ТОВ «Гранд Рітейл Кампані»-за період з 13 червня 2017 року по 30 червня 2018 року,-56093 грн. 02 коп..

Згідно копії довідки ТОВ «АТБ-маркет» від 10 жовтня 2018 року нарахований дохід відповідача ОСОБА_4 за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року 71927 грн. 38 коп, дохід за вересень 2018 року-16429 грн. 45 коп, сплачені аліменти за вересень 2018 року-972 грн..

Відповідач з 17 листопада 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, і є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлений у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн..

Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів,-стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Розмір аліментів, визначений заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2014 року у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не забезпечує ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, належного утримання, навіть на рівні мінімально встановленого законодавством.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку.

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 працевлаштований, його заробітна плата за вересень 2018 року-16429 грн. 45 коп..

Перебування на утриманні відповідача дружини та малолітнього сина не звільняє останнього від покладеного на нього законом обов'язку утримання дитини-Морозової В.В..

ОСОБА_5 у зазначеному віці потребує значних витрат на утримання, зокрема, харчування, одяг, інші речі щоденного вжитку, у зв»язку з чим суд, керуючись інтересами дитини, яка має право на гідний рівень матеріального забезпечення, яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, вважає за можливе змінити розмір аліментів-з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,-на розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2027 грн. щомісячно, починаючи з 19 серпня 2018 року (часу подачі позову) і до досягнення дитиною повноліття. Підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. в судовому засіданні не встановлені.

Також судом враховується, що згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначений судом відповідно до положень ст.ст.181, 184 СК України, даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на утримання ОСОБА_5 саме позивачем, і не перевищує розміру відрахувань, зокрема в порядку ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Частинами 1-3 ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст.ст.180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обовязку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з хворобою.

За ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов»язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах.

В судовому засіданні встановлено, що дитина сторін ОСОБА_5 має тяжке захворювання, станом на час розгляду справи досягла 11 річного віку, згідно вищезазначеної виписки 54 останній призначено, зокрема, плавання, оздоровча фізкультура, оздоровлення в санаторіях гастроентерологічного, кардіологічного типу у супроводі дорослого, при цьому дитина здійснює оздоровчу фізкультуру разом із ОСОБА_3 згідно копії договору про надання фітнес послуг від 01 серпня 2018 року, умови якого не містять обмежень щодо заняття особам із 11-річним віком, витрати по якому становлять 1960 грн. (3800/2=1900 грн., 60 грн.). Дані витрати є додатковими в порядку ст.185 СК України і підлягають стягненню із відповідача.

Умови договору №2 про надання послуг із забезпечення фізичного комфорту від 30 червня 2018 року містять обмеження щодо можливості отримання послуг з 14-річного віку (п.3.1.), заборони дітям до 12 років користуватись послугами (п.9.1.).

Відпочинок дитини в смт.Затока, із врахуванням наданих доказів та медичних рекомендацій, не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України, оскільки відпочинки були сплановані з власної ініціативи позивача без узгодження із відповідачем, при цьому доказів направлення саме лікувального закладу стосовно ОСОБА_5 не надано.

Понесені позивачем витрати на утримання дитини у школі, харчування, оплату вимог батьківського комітету,-не є додатковими витратами, і повинні покриватись з аліментів, які сплачуються на утримання ОСОБА_5.

Надані позивачем копії платіжних чеків стосуються придбання ліків, продуктів харчування, одягу, при цьому докази щодо вчинення даних дій саме по відношенню до дитини,-відсутні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Непосвідчена копія довідки ПП б/е «Відродження» від 05 листопада 2018 року не містить необхідних відомостей про її номер, при цьому в порядку ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Із врахуванням викладеного позов підлягає частковому задоволенню в частині зміни розміру аліментів у твердій грошовій сумі-2027 грн. та стягненні 1960 грн. додаткових витрат на дитину.

Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» 704 грн. 80 коп судового збору в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, встановлений заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2014 року по справі №755/12884/14-ц про стягнення із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків-, аліментів на користь ОСОБА_3, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, номер і серія паспорта громадянина ОСОБА_8 406626, на утримання дитини-Морозової ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття,-

на розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2027 (дві тисячі двадцять сім) гривень щомісячно, починаючи з 19 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути із ОСОБА_4, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків-, на користь ОСОБА_3, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, номер і серія паспорта громадянина ОСОБА_8 406626, 1960 (одну тисячу дев»ятсот шістдесят) грн. додаткових витрат на дитину.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 26 листопада 2018 року.