Справа № 196/547/18
№ провадження 2/196/218/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 вересня 2018 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Зубій А.В.

за участю секретаря Дорошенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Царичанка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, в якому просить суд звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 частини усіх видив його заробітку (доходу).

В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачкою він спільно проживав з 2008р. без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 З 2013 року він з відповідачкою проживають окремо, їх малолітній син залишився проживати з матір'ю.Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2013р. з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Протягом 2017р. відповідач почала вести аморальний спосіб життя, і восени цього ж року вона залишила їхнього сина проживати зі своєю матір'ю похилого віку, а сама переїхала жити до співмешканця, при цьому жодної матеріальної чи будь-якої іншої допомоги синові вона не надавала. В листопаді 2017 року позивач забрав сина до себе. З тих пір син проживає з ним, мати долею дитини не цікавиться, не приймає участі у вихованні, догляді, навчанні та лікуванні. В січні 2018р. їхньому синові зробили операцію в ротовій порожнині, лікування повністю оплатив позивач, а відповідач навіть не знала про даний факт. З дитиною вона не спілкується, з днем народження та новорічними святами не привітала. Йому взагалі невідоме місце її перебування. Розмір аліментів, який він сплачує відповідачці на утримання дитини становить від 2000 до 3000 грн. щомісячно і дані грошові кошти відповідач витрачає на себе, а не на дитину.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти заочного рішення суду.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд визнав неповажними.

Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського РУЮ у Дніпропетровській області 12.12.2012р. серія НОМЕР_3.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2013 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Довідкою від 25 квітня 2018 року, виданою виконкомом Царичанської селищної ради підтверджується, що ОСОБА_1 проживає на території Царичанської селищної ради в АДРЕСА_1 та має наступний склад сім'ї: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного комісією у складі начальника соціально-гуманітарного відділу, провідного спеціаліста вказаного відділу Царичанської селищної ради, позивач ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_2, має всі необхідні умови для проживання своєї дитини. Зокрема, неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає разом зі своїм батьком, та бабусею з дідусем у двоповерховому будинку, який обладнаний водо-, електро-, газопостачанням. Дитина забезпечена всіма речами: одяг, взуття тощо.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.11.2017р. складеного начальником служби у справах дітей Царичанської РДА та начальника соціально-гуманітарного відділу Царичанської селищної ради, проведено обстеження квартири по АДРЕСА_3, яка належить бабусі неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4. Відповідно до акту мати -ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, залишила дитину на престарілу матір, на зв'язок з нею не виходить, долею дитини не цікавиться, аліменти використовує не за призначенням, її місце проживання на момент обстеження невідоме. Рекомендовано батькові ОСОБА_1 забрати малолітнього сина в свою родину.

Відповідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка залишила сина напризволяще, самоусунулась від участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, тому суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитині визначено за згодою батьків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 273 СК України, передбачено підстави зміни розміру аліментів та звільнення від їх сплати. Якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, то суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Частина 4 ст. 273 ЦПК України передбачає, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи вищевикладене, та те, що ОСОБА_3 на теперішній час проживає з батьком, який його утримує і піклується про його нормальний розвиток, а також те, що аліменти на утримання дитини мають використовуватися за цільовим призначенням, суд приходить до висновку, що відпали підстави для одержання матір'ю аліментів з позивача на утримання малолітнього сина.

Що стосується позовної вимоги позивача про відкликання виконавчого листа, виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області щодо стягнення з позивача аліментів, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки є зайвою та такою, яка не передбачена законодавством про виконавче провадження. Так, при набранні рішенням суду законної сили про звільнення позивача від сплати аліментів, виконавчий лист не підлягатиме виконанню та виконавче провадження підлягатиме закриттю.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Лисківка Царичанського району Дніпропетровської області (нокпп НОМЕР_1) від сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки селища Царичанка Дніпропетровської області (нокпп НОМЕР_2), які були стягнуті відповідно до рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2013 року.

Виконавчий лист, виданий Царичанським районним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5., у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері ОСОБА_2, визнати таким, що не підлягає виконанню.

В частині задоволення позовної вимоги щодо відкликання виконавчого листа, виданого Царичанським районним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5., у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (нокпп НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (нокпп НОМЕР_1) 704,80 грн. в порядку відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Царичанського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя