КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.

Справа № 755/14518/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4454/2018

19 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гаращенко Д.Р., перевіривши відповідність ст.ст. 354-356 ЦПК України апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура» (далі - ТОВ «Галантерея та Мануфактура»), ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту.

03 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи: ТОВ «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним.

17 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ТОВ «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту - в частині позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Галантерея та Мануфактура» про стягнення заборгованості, було закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представником за довіреністю ПАТ «Укрсоцбанк» Стовбуном О.Й. було подано 03 серпня 2018 року апеляційну скаргу.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана в інтересах ПАТ «Укрсоцбанк» підписана не його керівником, а представником за довіреністю Стовбуном О.Й.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Частиною 4 ст. 131-2 Конституції України передбачено, що Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (ч. 9 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду з первинним позовом) ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Ціна позову у цій справі відповідно визначається виходячи з загальної суми заборгованості, яка згідно наданого банком розрахунку становить 265 099,13 доларів США, що станом на 22 грудня 2015 року за офіційним курсом НБУ було еквівалентно 6 242 133,97 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, зазначена справа не є малозначною відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка немає процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що в порядку п. 1 ч. 5 ст. 357 України, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦК України та заявник має право подати клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги.

У зв'язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, п. 8 ч. 1 Розділу ХIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 та ч. 6 ст. 147 цього Закону, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея та Мануфактура», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, повернути особі, що її подала.

Апеляційну скаргу разом з додатками до неї та оригінал квитанції про сплату судового збору направити особі, що її подала.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Д.Р.Гаращенко