ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 391/674/17

провадження № 22-ц/4809/161/18

Кропивницький апеляційний суд в складіколегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко Т. О.,

учасники справи:

позивач - акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ППРИВАТБАНК», на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області (судя Мумига І.М.) від 31 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», який змінив свою назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 37 038 грн. 24 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17 липня 2013 року між банком і ОСОБА_4 укладено кредитний договір на виконання умов якого останній отримав кредит в розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобов'язався повернути його і сплачувати відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач порушує свої зобов'язання внаслідок чого станом на 31 серпня 2017 року утворилася прострочену заборгованість на загальну суму 37 038 грн. 24 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту - 1887 грн. 22 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 29 375 грн. 36 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3535 грн. 74 коп. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 1739,92 грн.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 31 травня 2018 року позов задоволено частково. Суд постановив стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору від 17 липня 2013 року в розмірі 1887 грн. 22 коп., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 81,53 грн.

У задоволені вимог про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, пені, комісії та штрафів відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що між сторонами укладено договір надання банківських послуг, але банк не надав доказів погодження сторонами умов і тарифів надання банківських послуг, а тому вважав його вимоги про стягнення процентів та неустойки недоведеними. Щодо заборгованості по тілу кредиту, суд визнав таку вимогу правомірною і обґрунтованою та задовольнив її.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду в частині вирішення вимог про стягнення відсотків, пені та штрафу і ухвалити в цій частині нове рішення , яким задовольнити вказані вимоги банку.

Скаргу обґрунтовано тим, що в оскаржуваній частині рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Суд не врахував, що правовідносини сторін виникли на підставі договору приєднання умови якого є однаковими для невизначеного кола осіб, які приєдналися до нього. Факт ознайомлення відповідача з умовами договору та тарифами на послуги банку підтверджується його письмовою анкетою-заявою від 17 липня 2013 року. Отже договір є укладеним. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав, натомість відповідач не виконує свої зобов'язання перед банком. Враховуючи, що суд визнав існування між сторонами договору та право банку на отримання процентів, висновок про відмову у вимогах про сплату процентів та неустойки є суперечливим.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Відповідачу вручено копію ухвали суду про відкриття апеляційного провадження і копію апеляційної скарги банку з додатками (а. с. 192) та роз'яснено право надати відзив, однак відповідач не скористався таким правом.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Згідно підпункту 8 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України (2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2018 року (а. с. 186) відкрито апеляційне провадження за апеляційною ПТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 31 травня 2018 року.

05 жовтня 2018 року розпочав роботу створений на підставі Указу Президента України № 452/17 від 29 грудня 2017 року Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область.

У зв'язку з цим та відповідно до ст. 31 ЦПК України дану цивільну справу було передано із Апеляційного суду Кіровоградської області до Кропивницького апеляційного суд та визначено новий склад суду в порядку передбаченому ст. 33 Кодексу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах від 10 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Позиції учасників справи в судовому засіданні

Представник позивача ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги, надав суду пояснення.

Відповідач, повідомлений належним чином про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини справи:

17 липня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з підписаною ним анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку у якій зазначив, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Згідно змісту анкети-заяви ОСОБА_4 було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовій формі, проте вони не підписані відповідачем.

На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та з встановленням на нього кредитного ліміту і надано кредитну картку.

Відповідач скористався наданим йому кредитним лімітом та частково сплачував заборгованість за договором.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

За кредитним договоромбанкабо інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідач в суді першої інстанції визнав, що він звертався до позивача з анкетою-заявою у якій просив надати йому банківські послуги, а саме надання кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач також визнав, що банк відкрив йому кредитний рахунок, встановив на ньому кредитний ліміт і надав платіжну картку за допомогою якої він використовував встановлений йому кредитний ліміт.

Таким чином, приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг надало йому право на користування банківськими послугами без укладення окремого договору.

Висновок суду про недоведеність позивачем умов укладеного між сторонами договору, зокрема розміру плати за користування кредитом та інших умов, є помилковим так, як суд не надав оцінку наданим позивачем доказів та не врахував часткове визнання відповідачем обставин. якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно виписки по особовому рахунку боржника (а. с. 92 - 97), які відповідно до положень ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами, ОСОБА_4 надано основну картку: НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт 1900 грн. з кого він використав протягом 16 - 21 травня 2014 року на придбання товарів 1887 грн. 22 коп.

Згідно наданої банком інформації строк дії виданої відповідачу картки НОМЕР_1 встановлено до 31 січня 2018 року.

Згідно п. 2.1..1.12.4. Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом по ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 (а. с. 8 - 32) погашення кредиту здійснюється шляхом внесення позичальником мінімального обов'язкового платежу. У випадку наявності простроченого кредиту строком повернення кредиту у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості , строк погашення процентів - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.

Згідно Тарифів банку базовою являється процентна ставка у розмірі 2,5 % на місяць і нараховується на залишок заборгованості (а. с. 7). Таким чином розмір річної процентної ставки становить 30 %.

Проте погашення боргу відповідач здійснив з порушенням встановленого строку і лише частково, а саме: лише 05 лютого 2015 року в сумі 150 грн., що також підтверджується випискою по особовому рахунку боржника (а. с. 93).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_4 за договором від 17 липня 2013 року (а. с. 5), з 01 вересня 2014 року позивач нараховував плату за користування кредитом за процентною ставкою 34,80 %, а з 01 квітня 2015 року - 43,20 %.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак позивач не обґрунтував і не підтвердив доказами дотримання ним порядку зміни процентної ставки, встановленої Умовами і Правилами надання банківських послуг, зокрема, не надав доказів повідомлення ним відповідача про зміну умов кредитування та надання позичальником згоди на таку зміну умов.

У зв'язку з цим позивач має право вимагати сплати процентів за користування кредитом за первісно встановленою на час укладення договору процентною ставкою - 30 % річних.

Згідно додатково наданого позивачем розрахунку, розмір процентів за користування ОСОБА_4 кредитом у період з 26 червня 2014 року (день виникнення простроченої заборгованості) по 31 серпня 20117 року становить:

1887.22/100х30/365х1161 = 1800,87 грн.

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо сплати процентів за користування, вказану сума підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Вимоги банку про стягнення процентів у більшому розмірі є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Зі змісту ст. ст. 546 - 550 ЦК України вбачається, що право на неустойку (штраф, пеню) у кредитора виникає на підставі договору в наслідок невиконанням боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно п. 2.1.17.6. Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості з урахуванням прострочених процентів.

Враховуючи, що відповідач регулярно допускав несплату процентів та не сплатив у строк кредит та проценти, у позивача виникло право на штраф, передбачений п. 2.1.17.6. Умов та Правил надання банківських послуг, тобто 500 грн. та (1887,22 + 1800,87) х 5 % = 184 грн.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені не обґрунтовані посиланням на конкретні умови договору та розмір пені, зазначений у розрахунку заборгованості - 2 %.

Крім того, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких умов вимоги позивача про стягнення пені задоволенню не підлягають.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У зв'язку з тим, що рішення суду першої інстанції, в тій частині, яка оскаржується, не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та справедливості, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача про стягнення процентів і неустойки.

Про судові витрати

У зв'язку зі зміною рішення суду та частковим задоволенням вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягає присудженню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 31 травня 2018 року в частині відмови в задоволенні вимог акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення процентів і неустойки скасувати і ухвалити в цих частинах нове рішення.

Вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: , ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: ) до ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: ) про стягнення процентів за користування кредитом та неустойки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість по процентах за кредитним договором від 17 липня 2013 року в сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» штраф за кредитним договором від 17 липня 2013 року у сумі 684 (шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 343 (триста сорок три) грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлено 16 листопада 2018 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. І. Мурашко