Єд. унік. № 243/7975/18
Провадження № 2/243/2811/2018
21 вересня 2018 року м. Слов'янськ
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Колено Г.С.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
22.08.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить квартира АДРЕСА_1. Разом з нею у вищевказаній квартирі зареєстрований її син. З 2015 року він у квартирі не проживає, її долею не цікавиться, комунальні послуги не сплачує.
Оскільки відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні вже більше трьох років, добровільно знятися з реєстрації бажання не виявляє, а його реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачкою своїх прав, як власника майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 7 будинку № 14 по вул. Конєва м. Словянська.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з'явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
За вказаних обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 18.12.2012 року та зареєстровано в реєстрі за № 8954, власником зазначеної квартири є ОСОБА_1 (а.с.12).
Згідно довідки директора КП СМР «ЖЕК № 6» № 607/01-2 від 02.07.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та спільно з нею за зазначеною адресою зареєстрований її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).
Відповідно до акту обстеження № 569 від 21.08.2018 року, складеного керівником комітету м-ну «Черевківка» ОСОБА_4, ОСОБА_2 з 2014 року по теперішній час не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, його речі у будинку відсутні. (а.с.5)
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше ніж чотирьох років, самостійно покинув зазначену квартиру та перестав у ній проживати, особистих речей у квартирі не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування квартирою № 7 буд. № 14 по вул. Конєва м. Словянськ перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.
Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265, 280-288 ЦПК України, ст., ст. 346, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 7 будинку № 14 по вулиці Конєва міста Словянська.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя
Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_5