Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/1151/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 52 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 червня 2018 року під головуванням судді Зайченко Є.О.

у цивільній справі №288/1151/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування Попільнянської селищної рада Житомирської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 28.05.2015 року шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу вони мають двох дітей. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4, хоч і залишилась фактично проживати в квартирі АДРЕСА_1, однак періодично покидає місце проживання, повністю ігнорує покладені на неї законом батьківські обов'язки, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, поводить себе агресивно, не спілкується з дітьми, не дбає про їхнє нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не бере педагогічної, посильної трудової або будь якої іншої участі у вихованні дітей. Наведене свідчить про те, що відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов'язків.

Рішенням Попільнського районного суду Житомирської області від 18 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом першої інстанції не було взято до уваги, що відповідачка як мати дітей не турбується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, а навпаки вживає заходи, які можуть зашкодити здоров'ю та розвитку дітей. Дані обставини підтверджуються характеристикою Попільнянського дошкільного навчального закладу «Сонечко»; характеристикою учня 3-Б класу ОСОБА_7; довідкою-характеристикою Попільнянської селищної ради та характеристикою, складеною депутатом Попільнянської селищної ради з участю сусідів. Зміст вказаних доказів свідчить про те, що відповідачка не працює, зловживає спиртним, неврівноважена, не контролює свої дії, особливо в стані алкогольного сп'яніння, не раз вистрибувала через вікно квартири, бігла під поїзд, кидається битися, дуже агресивна, все це відбувається на очах у дітей. Тому вважає, що існує достатньо підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, проте суд на це уваги не звернув.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 травня 2015 року шлюб, зареєстрований 13 листопада 2004 року Верб'язькою сільською радою Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №13, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - розірвано.

Згідно Свідоцтв про народження НОМЕР_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та НОМЕР_1 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, їх батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та до складу його сім'ї входять: колишня дружина - ОСОБА_4; син - ОСОБА_5; дочка - ОСОБА_6 та мати - ОСОБА_8, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 26 січня 2016 року №276.

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 01 квітня 1994 року та копії довідки Попільнянської селищної ради від 2015 року №3657 зазначена вище квартира на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_8 та ОСОБА_3

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 проживає за місцем своєї реєстрації, не працює, розлучена та має двох дітей. Зі слів сусідів та депутата селищної ради округу №17, де вона проживає, відповідачка характеризується як неврівноважена особа, що не контролює свої дії, особливо в стані алкогольного сп'яніння. Неодноразово лікувалась і лікується на даний час в Житомирській неврологічній лікарні. Наведене стверджується довідкою - характеристикою виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 12 січня 2016 року №89 та повідомленням депутата округу №17.

Відповідно до довідки Попільнянської ЦРЛ від 04 листопада 2016 року, ОСОБА_4, 1983 року народження, перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Попільнянської районної поліклініки.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції судом було оглянуто медичну карту стаціонарного хворого №3787 ОСОБА_4, 1983 року народження, із якої вбачається, що остання неодноразово проходила курс лікування в Житомирській обласній лікарні №1, Територіальному медичному об'єднанні «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві та в обласній психіатричній лікарні м.Берегово з діагнозом шизоафективний розлад, маніакальний тип.

Відповідно до копії довідки до акту огляду медико - соціальної експертної комісії від 07 квітня 2017 року ОСОБА_4 є інвалідом другої групи.

Як вбачається з Акту обстеження житлово - побутових умов проживання малолітніх дітей від 05 січня 2016 року за місцем їх проживання створені всі належні побутові умови, для навчання та всебічного розвитку.

Відповідно до довідки Попільнянської ЦРЛ від 04 листопада 2016 року ОСОБА_4 протягом останніх 5 - ти років на обліку в наркологічному кабінеті Попільнянської районної поліклініки не перебувала і в даний час не перебуває.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на даний час позбавлення відповідачки батьківських прав є передчасним.

При цьому судом враховано, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України однією із підстав, за якою мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тобто, з'ясування наявності вини батьків по невиконанню своїх обов'язків у вихованні дитини належить до обов'язкових умов при вирішенні питань щодо позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батьків, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що достатніх підстав для позбавлення батьківських прав відповідачки на даний час немає, оскільки її пасивна поведінка по відношенню до дітей, на думку суду обумовлена її станом здоров»я.

Доказам у справі судом першої інстанції дана належна і об'єктивна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Попільнського районного суду Житомирської області від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: