Єдиний унікальний номер 2-4082/02 Номер провадження 22-ц/4804/254/18
Єдиний унікальний номер 2-4082/02 (225/4264/18) Головуючий у 1 інстанції Ляшенко Д.В.
Номер провадження 22-ц/4804/254/18 Суддя-доповідач Дундар І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Жданової В.С., Тимченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 2-4082/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 03 жовтня 2002 року, яке відновлене ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 16 серпня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У 2002 році ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що з 6 жовтня 1972 року перебуває з ОСОБА_3 у шлюбі. Неповнолітніх дітей немає. У 1992 році шлюбні відносини були припинені через відсутність у родині любові, та через сварки і скандали. Просив шлюб розірвати.

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 03 жовтня 2002 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований в Будьонівському відділі РАЦС 02 жовтня 1972 року, актовий запис № 665, розірвано.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 16 серпня 2018 року відновлене втрачене судове провадження у наступній частині: відновлено рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 03 жовтня 2002 року та ухвалу Пролетарського районного суду м. Донецька про виправлення описки від 11 жовтня 2010 року

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила рішення суду скасувати, закрити провадження у даній справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції допущені грубі порушення норм матеріального та процесуального права, не було з'ясовано фактичні взаємини між нею та позивачем, не з'ясовані обставини, що мають важливе значення для справи, оскільки вона не була обізнана ні з приводу поданого позову, ні з приводу винесеного рішення З 2002 року (вже після винесення рішення суду) вона з чоловіком продовжують проживати однією родиною, ведуть спільне господарство, займаються вихованням дітей та онуків, після окупації м. Донецька у 2014 році переїхали до с. Гатне Київської області, де придбали будинок і живуть у теперішній час. До цього моменту вважала, що з чоловіком офіційно перебувають у шлюбі.

Позивачем ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу в якому він просив апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі, оскільки подання ним у минулому позову про розірвання шлюбу є грубою та моральною помилкою з його боку, позов було подано без відома апелянта, до теперішнього часу вони проживають разом однією родиною, ведуть спільне господарство, виховують дітей та онуків, люблять та підтримують один одного. В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 6 жовтня 1972 року сторони уклали шлюб . Неповнолітніх дітей не мають. У 1992 році припинили шлюбні відносини в зв'язку з відсутністю в родині кохання, через сварки та скандали.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що сторони не підтримують шлюбні відносини, їх шлюб фактично розпався.

В той же час як виходить з матеріалів справи на сьогоднішній день ставлення сторін до подружнього життя змінилось, позивач в заяві на адресу суду просив також рішення скасувати, оскільки вони проживають разом однією родиною, ведуть спільне господарство, виховують дітей та онуків, люблять ті підтримують один одного (арк..спр.81-82).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Саме до цього зводяться висновки, викладені в Постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що на теперішній час відсутній предмет спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу розірвання шлюбу, оскільки сторони тривалий час проживають разом , ведуть спільне господарство, підтримують один одного, шлюбні стосунки між ними не припинено, позивач вважає поданий позов своєю помилкою, яку бажає виправити, тому рішення суду належить скасувати, провадження у справі закрити.

Керуючись ст. п. 2 ч. 1 ст. 255, 367, 374, 377, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Пролетарського районного суду міста Донецька від 03 жовтня 2002 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий І.О.Дундар

Судді В.С.Жданова

О.О.Тимченко