АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 вересня 2018 року

м.Харків

справа № 621/556/16-ц

провадження № 22-ц/790/4755/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

третя особа Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 червня 2018 року, постановлене під головуванням судді Шахової В.В., в залі суду в місті Змієві Харківської області (повний текст судового рішення складено 22 червня 2018 року), -

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 червня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року і до досягнення повноліття. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати частково рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, з дати подання позову до повноліття дитини, тобто до 12.09.2017 року.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що розмір аліментів, визначений судом як 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), який підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - є завеликим. На його утриманні також знаходиться неповнолітній син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого він також сплачує аліменти у розмірі ? частини заробітку. Вважає, що достатнім розміром аліментів на утримання доньки є саме 1/6 частини всіх видів його заробітку.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Проте повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 104 106, 134).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матірю ОСОБА_1 (а.с.11).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач, як батько ОСОБА_3, не надає матеріальної допомоги донці. Вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року і до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Із довідки Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" №190 від 16.05.2018 року, виданої ОСОБА_2 вбачається, що він офіційно працевлаштований на посаді охоронника 4 р., форма працевлаштування - основна. Заробітна плата за період листопад 2017 року - квітень 2018 року становила в загальному розмірі 70155 грн. 81 коп., з них: податків 13684 грн. 34 коп.; 28306 грн. 35 коп.; всього утримано 41990 грн. 69 коп.; отримано 28165 грн. 12 коп. (а.с. 136).

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання доньки ОСОБА_3. Проте, при визначенні розміру аліментів, судом не враховано положень ст. 182 СК України.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач також має від шлюбу з ОСОБА_5 сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На користь ОСОБА_5 з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.06.2016 року і до досягнення повноліття (а.с. 135).

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції враховує обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 1/6 частина всіх видів заробітку відповідача з урахуванням вимог ст. 182 СК України.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 з ? частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року і до досягнення повноліття.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 червня 2018 року в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, - змінити, зменшити розмір аліментів з ? частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року і до досягнення повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

ОСОБА_6