Справа № 346/4244/18
Провадження № 2/346/2027/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого-судді Веселова В.М.,

секретаря - Максим'юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди,-

встановив:

Позивачка в своїй позовній заяві вказує, що 28.04.2015 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на майно, а саме житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться за адресою: с. Назірна, вул. Стефаника, 15, Коломийського району Івано-Франківської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона відноситься до спадкоємців першої черги за законом, її син ОСОБА_3 написав відмову від прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою про відмову від спадщини, а син ОСОБА_2 на спадщину не претендує. У визначений законом термін вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак отримала відмову, оскільки нею не подано документів, що встановлюють право власності на вказане спадкове майно. Вона є дружиною спадкодавця і єдиним спадкоємцем першої черги. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті чоловіка право власності на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: с. Назірна, вул. Стефаника, 15, Коломийського району Івано-Франківської області.

В судове засідання позивачка та її представник подали письмове клопотання про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, проти позовних вимог не заперечили та визнали їх в повному обсязі.

Суд, розглянувши письмові клопотання позивачки та відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.10.1979 року ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_5, що стверджується даними свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 584439, після реєстрації одруження дружині прізвище «Фітель» (а.с.11).

28.04.2015 року помер чоловік позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Загайпільської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 29.04.2015 року, серія І-НМ № 204381 (а.с. 9).

Згідно із довідкою № 380, виданою Загайпільською сільською радою 25.06.2018 року, ОСОБА_4 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. 15, з 10.12.1979 року по день смерті - 28.04.2015 року (а.с. 36).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 61593 від 08.06.2018 року, в с. Назірна, вул. Стефаника, 15 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському бюро технічної інвентаризації право власності не зареєстровано (а.с. 12).

З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що вона як спадкоємець не подала документів, що встановлюють право власності на спадкове майно (а.с. 10).

Реєстрація права власності за померлим ОСОБА_4І дійсно є відсутня, однак позивачка набула право власності на вищевказане нерухоме майно після смерті чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ від 01.07.2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» в редакції від 26.11.2015 року, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Як зазначено у п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при вирішення спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Так, будівництво спірного житлового будинку було завершено в 2002 році, що підтверджується записом про це у виготовленому Коломийським мБТІ технічному паспорті на садибний ( індивідуальний) житловий будинок.

На момент завершення будівництва даного нерухомого майна не була передбачена ні обов'язкова державна реєстрація будівель та споруд, ні державна реєстрація права власності на них.

Державна ж реєстрація права власності на будівлі та споруди була введена згідно Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації.

Зазначеним нормативним актом хоча і була передбачена державна реєстрація будівель, споруд, державна реєстрація права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, а додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

Отже, довідки виконавчих комітетів місцевих органів визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

На дане нерухоме майно видана довідка Загайпільською сільською радою за № 379 від 25.06.2018 року, в якій вказано, що померлому ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Назірна, по вул. Стефаника, 15, Коломийського району (а.с37).

На дане нерухоме майно Коломийським мБТІ 12.06.2018 року був виготовлений технічний паспорт на садибний ( індивідуальний) житловий будинок, згідно якого за вищевказаною адресою знаходяться: житловий будинок, позначений літерою «А», господарські будівлі і споруди: літня кухня «Б», гараж - «В», літня кухня - «Г», погріб - «Д», стодола - «Ж»,стайня «З», сарай «К», сарай «Л», вбиральня «М», огорожа «№ 1,2», криниця «№ 3», замощення «І», (а.с. 13-15).

Оскільки згідно вимог ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, тому після смерті ОСОБА_4 позивачка успадкувала вищевказане нерухоме майно.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Крім позивачки, спадкоємцями першої черги являються спільні діти позивачки та померлого, відповідачі по справі ОСОБА_3, який відмовився від своїх спадкових справ на користь позивачки, про що свідчить його заява, подана 15.07.2015 року приватному нотаріусу Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с. 35), а також ОСОБА_2, який відмовився від своїх спадкових справ на користь позивачки, про що подав до суду відповідну заяву.

Згідно звіту про оцінку майна від 22.06.2018 року, вартість вищевказаного житлового будинку та господарських будівель і споруд становить 149 591,00 грн. (а.с. 17-34).

За таких обставин суд приходить до висновку,що позовні вимоги слід визнати підставними та задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного та ст.ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 206 ч.1,247 ч.2,263,264,265,268,354 ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою с. Назірна, вул. Стефаника, 15, Коломийського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4, право власності на нерухоме майно: житловий будинок, позначений літерою «А», літню кухню «Б», гараж - «В», літню кухню - «Г», погріб - «Д», стодолу - «Ж», стайню «З», сарай «К», сарай «Л», вбиральню «М», огорожу «№ 1,2», криницю «№ 3», замощення «І», які знаходяться за адресою: с. Назірна, вул.. Стефаника, 15, Коломийського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 29 листопада 2018 року.

Суддя Веселов В. М.