ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/913/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2018 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Караул О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

10.07.2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якій позивач просить зменшити розмір аліментів, визначених та стягнутих по рішенню Петриківського районного суду від 03 березня 2006 року про стягнення ОСОБА_1, на користь доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі матері ОСОБА_4, до повноліття дитини, починаючи з 16 січня 2006 року щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), з 1/4 частини до 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до повноліття дитини.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що рішенням Петриківського районного суду від 03 березня 2006 року з нього стягуються аліменти на користь доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі матері ОСОБА_4, до повноліття дитини, починаючи з 16 січня 2006 року щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Станом на день ухвалення вказаного рішення суду у нього була можливість сплачувати аліменти у зазначеному розмірі, але на даний час його матеріальний стан сильно погіршився, та сплачувати аліменти у вказаному розмірі він не маю змоги, так як не має джерела постійного доходу.

Крім того, 28 серпня 2008 року він уклав шлюб із ОСОБА_5, від якого я має неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходяться на його утриманні.

Дружина навчається в Дніпродзержинському медичному училищі, та сплачує за навчання 24 000 грн, 00 коп. згідно договору №5 від 29 серпня 2014 року.

Також моя мати, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом III групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 17 травня 2018 року серія 12 ААА № 728904.

Позивач зазначає, що постійно хворіє, з 25 вересня 2015 року по 12 жовтня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі "Дніпродзержинська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради" з діагнозом; кіста куприка, нагноєння, та його було двічі прооперовано. З 23 січня 2017 року по 30 січня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі "Кам'янська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради" з діагнозом: грижа лівобічна пахова, та 23 січня 2017 року його було прооперовано.

31 березня 2018 року позивач потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в зв'язку з чим перебував на лікуванні, та зазнав матеріальних збитків.

Перераховані обставини поставили позивача в скрутне матеріальне становище, та він не має коштів для існування та харчування.

13.08.2018 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки твердження позивача в позовній заяві не відповідають дійсним обставинам справи. З початку відкриття виконавчого провадження позивач умисне ухилявся від сплати аліментів, не маючи на те поважних причин.

В результаті ухилення від своїх обов'язків брати участь в утриманні своєї дитини утворилася заборгованість по аліментах, яка станом на 01.06.2006 року складала 928 грн. 18 коп.

У заяві позивач затверджує, що у нього була можливість платити аліменти на утримання дитини проте він цього не робив з чого слідує вивід, що він умисне ухилявся від своїх обовязків по утриманню дитини. У результаті того, що позивач нерегулярно та не в повному об'ємі платив аліменти утворилася заборгованість , яка станом на 30.11.2015 року склала 44917 грн. 64 коп.

Твердження позивача про те, що він добровільно перераховував аліменти внаслідок чого у нього на момент подачі позову заборгованість відсутня також не відповідає дійсним обставинам справи.

Так, напротязі двох років відповідач зверталася в різні правоохоронні інстанції із заявами та скаргами про вживання заходів до стягнення заборгованості по аліментам. Тільки після того, як на майно позивача був накладений арешт та почата попередня підготовка матеріалів про притягнення його до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, він погасив заборгованість.

Станом на день ухвалення вказанного рішення суду істотних змін в матеріальному стані позивача не сталося. Той факт, що його дружина навчається в училищі і він оплачує її навчання не є підставою для того, щоб зменшити виплату аліментів на утримання дитини, яка також навчається, тільки в середній школі. Те, що мати відповідача є інвалідом третьої групи також не є причиною того, щоб матеріальний стан відповідача погіршался, оскільки третя група є робочою та вона не знаходиться на иждевении позивача. Те, що позивач називає істотним розладом здоров'я також не відповідає дійсності оскільки періодичні короткочасні захворювання не відносяться до категорії стійкої втрати здоров'я (інвалідність другої та першої групи) і не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Зараз відповідач проживає одна і на її утриманні знаходяться двоє дітей. Відносно другої дитини їй присвоєний статус матерь-одиночка. Постійного місця роботи у відповідача немає і основним джерелом мого доходу є підсобне господарство та аліменті на утримання дитини.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що зазначені в позовній заяві. Крім того пояснив, що він за станом здоровя останні 10 років ніде не працює, допомоги по безробіттю не отримує. Сплачувати аліменти йому допомагає його матір. При цьому питанням оформлення інвалідності з метою отримання відповідної державної допомоги, у звязку із втратою працездатності, він не займався. Заборгованість по аліментам станом на травень 2018 року погашена в повному обсязі. Який саме щомісячний розмір аліментів підлягає до сплати назвати не зміг, однак вважає його надмірним.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала з підстав зазначених у відзиві. Також пояснила, що аліменти стягуються по виконавчому листу, в якому зазначене її колишнє прізвище «Кріпак», яке вона згодом змінила на «Боброву». На даний час виконавча служба нараховує щомісячно 1650 грн. аліментів з відповідача як з особи, яка ніде не працює.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно до копії виконавчого листа виданого Петриківським районним судом Дніпропетровської області № 2-94 від 06.03.2006 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі матері ОСОБА_4, до повноліття дитини, починаючи з 16 січня 2006 року щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Як встановлено в судовому засіданні, зокрема з пояснень сторін та копії паспорта на імя ОСОБА_2, відповідач по справі ОСОБА_4 після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів змінила прізвище «Кріпак» на «Боброву», однак аліменти продовжують стягувати відповідно на прізвище стягувача «Кріпак».

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 132845, ОСОБА_1 28.8.2008 року уклав шлюб з ОСОБА_8

Згідно копії свідоцтва про народження серія 1-КИ № 195107, батьком дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначений позивач ОСОБА_1

Позивачем додано копію договору №5 від 29 серпня 2014 року, відповідно до якого його дружина ОСОБА_5 навчається в Дніпродзержинському медичному училищі, а вартість навчання становить 24 000 грн. 00 коп.

Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК від 17.05.2018, мати позивача ОСОБА_7 визнана інвалідом 3 групи за загальними захворюваннями.

Згідно виписок із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_1 з 25 вересня 2015 року по 12 жовтня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі "Дніпродзержинська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради" з діагнозом; кіста куприка, нагноєння, та його було двічі прооперовано, а з 23 січня 2017 року по 30 січня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі "Кам'янська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради" з діагнозом: грижа лівобічна пахова, та 23 січня 2017 року його було прооперовано.

Відповідно довідки, виданої старшим слідчим СВ ВП ГУНП в Дніпропетровської області, в провадженні вказаного відділу перебувають матеріали за фактом ДТП, що мало місце 31 березня 2018 року за участі водія ОСОБА_1

Згідно довідок від 06.06.2018 виданої Управлінням соціального захисту населення Царичанської РДА та Царичанської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, позивач ОСОБА_1 на обліках в зазначених установах не перебуває.

Згідно довідки, виданої Царичанським районним відділом ДВС станом на 06.06.2018 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-94 від 06.03.2006 року відсутня.

Відповідачем надані копії довідок з Царичанського районного відділу ДВС від 01.06.2006, 14.02.2011, 14.12.2015, з яких вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 2006 по 2015 рік допускав прострочення зі сплати аліментів.

Відповідно до довідки від 13.06.2018 виданої Управлінням соціального захисту населення Петриківської РДА, відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку як одинока мати та отримує допомогу на дитину ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,- розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна-розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобовязаний це зробити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що доводи позивача про наявність підстав для зменшення розміру аліментів не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так судом встановлено, що позивач протягом значного проміжку часу ніде не працює, на облік до центру зайнятості як безробітній не став.

Докази перебування позивача на стаціонарному лікуванні та довідка про ДТП самі по собі не свідчать про наявність стійкої втрати здоровя, оскільки позивач не вчинив жодних дій відповідно до чинного законодавства щодо встановлення наявності інвалідності та в подальшому щодо отримання державної допомоги як особі, що втратила працездатність.

Наявність у матері позивача ОСОБА_7 загального захворювання, відповідно до якого вона визнана інвалідом 3 групи не свідчить про те, що вона є непрацездатною та знаходиться на утриманні позивача, а факт оплатного навчання його дружини в навчальному закладі, а тим більш з урахуванням закінчення такого навчання на час розгляду справи, взагалі не відноситься до підстав зменшення аліментів.

Наявність на утриманні ще однієї малолітньої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, виходячи з того, що доказів суттєвої зміни матеріального становища у звязку з даною обставиною позивач не надав, розмір вже стягнутих аліментів, навіть при наявності ще однієї дитини, не є завищеним і таким, що негативно впливає на нього та неповнолітню доньку ОСОБА_9

Крім того суд звертає у вагу на те, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги вищезазначеними обставинами, взагалі не надав суду доказів, що підтверджують його витрати, яких він зазнав внаслідок вказаних ним обставин та за допомогою яких суд міг би встановити ступіньзміни його матеріального становища та можливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Разом з тим, факт повної сплати позивачем в травні місяці 2018 року заборгованості по аліментам, взагалі вказує на наявність у нього матеріальної можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.

Таким чином, враховуючи, що під час судового розгляду не встановлено таких змін матеріального становища, сімейного стану та стану здоров'я позивача, якіб впливали на його змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Враховуючи, що в задоволенні позову було відмовлено, витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 180, 182, 192СК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 141, 259, 263, 264,265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петриківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_11