Рівненський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/11069/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/58/2018

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Ковальчук Н. М.,

суддів: Бондаренко Н.В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання - Шептицька С. С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Киселюк Оксана Василівна;

треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2018 року у складі судді Ковальова І. М., ухвалене в м. Рівне о 11 год. 55 хв., дата складання повного тексту невідома,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В., треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила визнати протиправною та скасувати державну реєстрацїю права власності за ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1, скасувати запис про реєстрацію права власності № 13455444. Свої вимог обґрунтувала тим, що іпотекодержателем, у порушення ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, їй не направлялась вимогу про усунення порушень за договором позики, що є обов»язковою умовою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім того, зазначила, що іпотекодержатель не повідомив нотаріуса про факт оспорювання договору іпотеки у судовому порядку.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2018 року у задоволенні позовних відмовлено. Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення цінного листа вимога іпотекодержателя про необхідність повернення боргу та право на задоволення його вимог за рахунок предмета іпотеки була отримана боржником та позивачкою завчасно, ОСОБА_3 мав право скористатись позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки, а в задоволенні позовних вимог боржника ОСОБА_4 у справі про визнання недійсним договору позики рішенням суду відмовлено за недоведеністю.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням фактичних обставин справи, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В поданій апеляційній скарзі зазначає, що 03 квітня 2014 року, на виконання забезпечення зобов»язань ОСОБА_4 по поверненню позики ОСОБА_3, вона уклала договір іпотеки відповідно до умов якого передала позичальнику належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Про те, що за ОСОБА_3 зареєстрував право власності на її квартиру вона дізналась у березні 2016 року. При цьому жодного разу її ніхто не попереджав про те, що квартира буде передана іпотекодержателю. В цей час у Костопільському районному суді перебувала у провадженні справа за позовом ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за цим же договором. ОСОБА_3 приховав ту обставину, що договір іпотеки оспорювався в судовому порядку.

Суд порушив вимоги ст.ст. 33, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» та ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». ОСОБА_3 не надав нотаріусу необхідних документів, як того вимагає законодавство, і не повідомив її про реєстрацію за собою права власності на квартиру.

Факт направлення іпотекодавцю повідомлення досліджувався у справі за позовом ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд обґрунтував своє рішення тільки припущеннями. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В. вказує на те, що суд першої інстанції повно та об»єктивно дослідив обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Заперечив доводи апеляції також третя особа по справі ОСОБА_3 Зазначає, що документи, які є в матеріалах справи спростовують доводи апеляційної скарги і суд ухвалив законне рішення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з»явились двічі. Матеріали справи містять поштові повідомлення про вручення їм повісток про розгляд справи в апеляційному суді. Будь-яких заяв та клопотань особи, що не з»явились у судове засідання, до суду не подали.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено: 03 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 передав для останньої у власність 66 000 гривень, що на день укладання договору становило 6000 доларів США на строк до 03 квітня 2015 року. Відповідно до п.2 договору, позика є оплатною зі сплатою відсоткової ставки за користування коштами в розмірі 6,5 % щомісяця від суми позики.

На виконання забезпечення зобов»язань ОСОБА_4 перед позичальником 03 квітня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір іпотеки відповідно до умов якого, ОСОБА_1 передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Умови договору іпотеки містили Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до якого сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. При цьому іпотекодержатель самостійно визначає один із способів звернення стягнення:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Згідно п. 5.1 договору іпотеки звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем у випадках та на підставах, передбачених законом у разі порушення будь-якого основного зобов»язання, що забезпечене іпотекою, та будь-якого зобов»язання іпотекодавця за договором іпотеки.

Відповідно до п. 6.2 договору іпотеки у разі настання обставин, зазначених в п.5.1 договору, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення щодо застосування застереження задоволення вимог іпотекодержетеля. В повідомленні зазначається який спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені Законом України «Про іпотеку», застосовується іпотекодержателем про задоволення своїх вимог.

14 грудня 2014 року ОСОБА_3 направив боржнику ОСОБА_4 та іпотекодавцю ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень зобов»язань за договором позики, просив виконати вимоги п. 2, 7, 9 договору та повернути достроково всю суму позики в розмірі 97 800 грн, що на час направлення вимоги еквівалентно 6000 дол. США, та нараховані відсотки за користування позикою в сумі 19 071 грн, що еквівалентно 1170 дол. США. протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги.

6 листопада 2015 року ОСОБА_3 повторно направив ОСОБА_4 та ОСОБА_1 лист-повідомлення, де зазначив суму заборгованості по позиці та повідомив, що у зв»язку з невиконанням зобов»язань ОСОБА_4 застосовує Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, та обраний спосіб задоволення таких вимог, а саме, передачу в рахунок погашення боргових зобов»язань ОСОБА_4 по договору позики в сумі заборгованості 209 520 грн предмета іпотеки - квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Відправлення рекомендованих повідомлень від 14 грудня 2014 року та 6 листопада 2015 року підтверджується поштовими квитанціями та поштовими описами рекомендованих листів. Рекомендовані повідомлення боржник ОСОБА_4 отримала відповідно 5 січня 2015 року та 7 листопада 2015 року.

У травні 2015 року ОСОБА_3 звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на іпотечну квартиру. Під час провадження даної справи ОСОБА_5 заявляла клопотання. Позов за заявою позивача залишено без розгляду.

25 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В. із заявою про державну реєстрацію прав на квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Приватним нотаріусам Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В. здійснена державна реєстрація права власності за ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1, запис про реєстрацію права власності № 13455444.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалась на те, що нотаріус вчинив запис про реєстрацію іпотечної квартири з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_3 використав передбачене законом право скористатись Застереженням іпотечного договору для захисту своїх інтересів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що аргументи, наведені позивачкою щодо відсутності доказів дотримання іпотекодерждателем вимог про обов»язкове попередження боржника та іпотекодавця про намір задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, є безпідставні, оскільки вищезазначені докази, що є в матеріалах справи, підтверджують факт вчинення іпотекодержателем дій для попередження позивачки про свої наміри звернути стягнення на квартиру.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 57 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, в редакції, що діяв на час вчинення оспорюваної реєстрації права власності на квартиру, д ля державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Відповідно до матеріалів реєстраційної справи № 34, наданої нотаріусом на вимогу апеляційного суду, ОСОБА_3 до заяви про реєстрацію за ним права власності на предмет іпотеки додав всі необхідні документи, передбачені положеннями п. 57 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. А тому, у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В. не було підстав відмовляти ОСОБА_3 у реєстрації за ним права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 відповідно зо Застереження передбаченого сторонами іпотечного договору.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Відповідно до процесуального законодавства обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 23 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В.

підпис Хилевича С. В.,

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н. М.