Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про звільнення від сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, який було уточнено в ході судового розгляду справи, в якому зазначає, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_3, який згодом було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06.05.2006 року по справі № 2-1126/2006, з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

16.07.2013 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 та у них народилася донька - ОСОБА_6.

Він з сімєю проживає в належній його матері 3-кімнатній квартирі.

Актом обстеження факту проживання неповнолітньої дитини від 14.02.2018 року, складеного депутатом Василівської міської ради ОСОБА_7, встановлено, що неповнолітня ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає з 1 лютого 2017 року разом з ним та знаходиться на повному його утриманні.

Отже, окрім неповнолітньої доньки ОСОБА_7, на його утриманні знаходиться також дружина ОСОБА_8, донька дружини від першого шлюбу - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Він має постійне місце роботи, піклується про стан здоров'я неповнолітньої ОСОБА_7, її фізичний та духовний розвиток, забезпечує її харчуванням, одягом, тощо.

Враховуючи знаходження ОСОБА_7 на його утриманні, він виплату аліментів колишній дружині припинив. Але, державний виконавець продовжує нарахування заборгованості, накладено арешт на його майно, заборонено виїзд, керування транспотрними засобами, тощо. Наявна заборгованість по аліментам утримується наразі з його заробітної плати на користь відповідачки.

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання за № 482 від 04.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області, неповнолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 04.06.2018 року за місцем його проживання за адресою: Запорізька обл.., м, Василівка, АДРЕСА_1.

Позивач просить суд:

- звільнити його - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, від сплати аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, 27.06.2001р.н., які утримуються згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06.05.2006 р. по справі № 2-1126/2006, з 01 лютого 2017 р.

27.03.2018 року ухвалою судді було відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 26.04.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23.05.2018 року були витребувані докази.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник в особі ОСОБА_10 не з'явились, але надали заяви, в яких просять суд розглядати справу без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити.

В судові засідання відповідачка ОСОБА_3 не з'явилась, але надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, проти позовних вимог не заперечує.

В судові засідання представник Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з'явився, але начальник Відділу надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі їх представника, справу просить вирішити на розсуд суду.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників судового процесу, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, так як він повністю підтверджуються наявними у справі доказами з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є в справі.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 06.06.2006 року, копія якого є в справі, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, почавши стягнення з 29.05.2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання зазначеного рішення суду Василівським районним судом Запорізької області було видано 23.06.2006 року виконавчий лист, копія якого є в справі, який перебуває на виконанні в Василівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується виконавчим провадженням, копія якого є в справі.

16.07.2013 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого є в справі, в період якого, у них народилася донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є в справі.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані за однією адресою, а саме: в квартирі АДРЕСА_2, що підтверджується паспортом

позивача, довідками про реєстрацію, копії яких є в справі, а з 1 лютого 2017 року донька ОСОБА_4 фактично проживає спільно з батьком - ОСОБА_1 та його родиною за вказаною адресою, та перебуває на його утриманні, що підтверджується поясненнями позивача, викладеними в позові та уточненні до нього, довідками Василівської міської ради, ОСОБА_7 обстеження, копії яких є в справі, та не заперечується відповідачкою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст.180 СК України, позивач та відповідачка зобов'язані утримувати доньку до досягнення нею повноліття та забезпечити їй рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 ст.188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільненні від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком позивачем, з лютого 2017 року та перебування на його утриманні.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та з урахуванням дослідження наданих позивачем доказів, судом встановлено, що після постановлення рішення про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання доньки, змінились обставини, а саме, донька, на утримання якої стягуються аліменти, почала проживати разом з платником аліментів та знаходиться на його утриманні, що порушує принцип однакової участі батьків в утриманні дітей.

Зазначена обставина є підставою для звільнення позивача від обов'язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки на користь відповідачки.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст.ст. 84, 80-183, 188, 191, 197, 273 СК України, ст.ст.10, 11, 12, 13, 76-81, 89, 197, 198, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7) від сплати аліментів, що стягуються на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06.05.2006 року у справі №2-1126/2006 рік, на користьОСОБА_2, (приживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2) на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 29.05.2006 року і до досягнення дитиною повноліття, - з 01.02.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_11