Справа № 472/547/18
Провадження №2/472/338/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2018 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Кучерявенко С.С.,

при секретарі Чорної О.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області справу ОСОБА_2до ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернвася до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 06 серпня 2017 року помер його батько ОСОБА_5 про що складено відповідний актовий запис №17 ОСОБА_3 сільською радою Веселинівського району.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить його право на земельні ділянки: кадастровий номер :02:000:0253 площею 5,3280 га, кадастровий номер :02:000:1062 площею 0,6620 га, кадастровий номер :02:000:1061, площею 0,8344 га розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту серії МК № 1289, виданого 14.01.2005 року ОСОБА_3 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №117.

За життя спадкодавець склав заповіт, яким все своє майно заповів сину ОСОБА_2

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до Приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Миколаївської області подавши заяву про прийняття спадщини, на підставі заяви та наданих документів нотаріусом 05.10.2017 року було заведено Спадкову справу.

Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивач звернувся до Приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що в оригіналі правовстановлюючого документу містяться необумовленні дописки.

Бажаючи оформити свої права власності на спадкове майно, позивач звернувся з відповідним позовом до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

Для підтвердження зазначених обставин позивач заявив клопотання про витребування спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року відкрито провадження по справі та від приватного нотаріуса ОСОБА_6 Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області витребувано копію спадкової справи № 171, заведеної після смерті ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про визнання позову, щодо задоволення позову не заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що 06 серпня 2017 року в с.Штукар Веселинівського району Миколаївської області помер ОСОБА_5, смерть якого була зареєстрована ОСОБА_3 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 17.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, право на земельні ділянки: кадастровий номер :02:000:0253 площею 5,3280 га, кадастровий номер :02:000:1062 площею 0,6620 га, кадастровий номер :02:000:1061, площею 0,8344 га розташовані на території Ставківької сільської ради Веселинівського району Миколаївської області призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту серії МК № 1289, виданого 14.01.2005 року ОСОБА_3 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №117.

Матеріалами спадкової справи № 171/2017 встановлено, що за життя ОСОБА_5 склав заповіт, який був посвідчений 22.11.2013 року секретарем Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та зареєстровано в реєстрі за № 30. Зазначеним заповітом ОСОБА_5 М заповів все своє майно своєму синові ОСОБА_2, тобто позивачу по справі.

Тими ж матеріалами спадкової справи встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті батька.

Інших спадкоємців які б прийняли спадщину судом не встановлено.

При зверненні до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на успадковане після смерті батька майно, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що в оригіналі правовстановлюючого документу містяться необумовленні дописки. тому позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом та звернувся до суду.

Згідно ст. 47 ЗУ «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно дост. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 за життя набув право власності на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується: копією рішення ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області ХІІІ сесії 23 скликання №8 від 04.07.2000 року "Про затвердження проекту земельних ділянок ( паїв) із земель колективної власності КСП " Надія "

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 , НВ-018 та НВ- 018 від 20.04.2018 року право приватної власності на вищезазначені земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_5 .

У відповідності до статей 1225 ЦК Україниі 131ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

У відповідності дост. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено, що померлий ОСОБА_5 був власником земельних ділянок: кадастровий номер :02:000:0253 площею 5,3280 га, кадастровий номер :02:000:1062 площею 0,6620 га, кадастровий номер :02:000:1061, площею 0,8344 га розташованих на території Ставківької сільської ради Веселинівського району Миколаївської області призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та враховуючи те, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 у встановленому законом порядку та неможливість оформлення ним своїх спадкових прав у нотаріуса через пошкодження правовстановлюючого документа,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:0253 площею 5,3280 га, з кадастровим номером :02:000:1061 площею 0,8344 та з кадастровим номером :02:000:1062 площею 0,6620 призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 06.08.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою:вул. Привокзальна,4 АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3 сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, місце знаходження: вул. Леніна,53 с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області, .

Третя особа: ОСОБА_4, с. Штукар вул. Горіхова,19 Веселинівького району Миколаївської області.

Повний текст рішення виготовлено 03 серпня 2018 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_8