Справа № 159/3211/18
Провадження № 2/159/985/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач просить стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Учасники справи в судове засідання не зявились.

Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення, згідний з розміром аліментів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Враховуючи, що відповідач є молодою особою працездатного віку, інших утриманців немає, тому суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України.

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти, починаючи з 21.05.2018.

Дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Оскільки позивач, 03.07.2018 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, тому аліменти будуть стягуватись саме з 03.07.2018.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обовязок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобовязує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2018.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_2), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2018 і продовжуючи до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:ОСОБА_5