Провадження № 2/344/3982/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кондратів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою №20 в будинку №44 по вул. Івасюка в м. Івано-Франківську,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою №20 в будинку №44 по вул. Івасюка в м. Івано-Франківську. Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно договору купівлі-продажу від 15.05.2018 року набула у власність квартиру, що знаходиться за адресою: в АДРЕСА_1.

У даній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, що порушує права позивача на вільне розпорядження своїм майном. Після відчуження ними в користь позивачки належних їм часток, відповідачі втратили право користування житлом.

Позивачка вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити в повному обсязі. Не заперечила щодо винесення заочного рішення (а.с. 21).

Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 22).

З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 15.05.2018 року зареєстрованого в реєстрі за №1134 посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_4 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.05.2018 року реєстраційний номер 101 ОСОБА_1 набула у власність квартиру АДРЕСА_2(а.с.4-6).

Із довідки №02-02/00061/5072 виданої директором КП МІУК ОСОБА_5 про зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_2 та ОСОБА_3- інші (а.с.7).

Позивачка вказує, що реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі, власником якої вона є, які насправді там не проживають перешкоджає здійсненню нею права на вільне користування і розпоряджання майном.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2, ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_1 створює перешкоди у здійсненні нею права власності вільного користування і розпорядження вказаною квартирою, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідачі не проживають у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несуть витрати по її утриманню, а тому слід визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування приміщенням квартирою №20 будинку №44 по вул. В.Івасюка в м.Івано-Франківську.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 242, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою №20 в будинку №44 по вул. Івасюка в м. Івано-Франківську - задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою №20 будинку №44 по вул. В.Івасюка в м.Івано-Франківську.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 27.11.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.