Ухвала

22 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 759/15032/14-ц

провадження № 61-47032ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва

від 16 жовтня 2014 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва

від 01 квітня 2015 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі ПАТ - «Державний експортно-імпортний банк України») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 4 942 грн 59 коп., посилаючись на те, що 12 серпня 2008 року між ними був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № БН/2008-08, згідно якого відповідачем відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 10 тис. грн на строк до 30 липня 2010 року зі сплатою 26% річних. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 умов договору станом на 25 серпня 2014 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі

4 049 грн 55 коп., заборгованість по відсотках в розмірі 504 грн 83 коп.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва

від 16 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 квітня 2015 року, позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 942 грн 59 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня

2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 квітня 2015 року.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, в якій вона просить скасувати заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2014 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 квітня 2015 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2015 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у частині оскарження заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня

2014 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 01 квітня 2015 рокунеобхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ураховуючи те, що заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2014 року та ухвала Апеляційного суду міста Києва

від 01 квітня 2015 рокувже були предметом перегляду у суді касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_2, за результатами якого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлено ухвалу від 15 червня 2015 року про відмову у відкритті касаційного провадження, відсутні передбачені процесуальним законом підстави для повторного розгляду цієї касаційної скарги.

Відносно оскарження ухвали Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2015 року слід зазначити наступне.

Чинним ЦПК України не передбачено право касаційного оскарження

до Верховного Суду судових рішень, ухвалених Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як судом касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу ОСОБА_2 у частині оскарження ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 15 червня 2015 рокуслід повернути особі, яка її подала.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва

від 01 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 15 червня 2015 рокуу справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіповернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников