Провадження №2/193/236/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

03 вересня 2018 року сел.Софіївка

Cофіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді: Шумської О.В.

за участі секретаря судового засідання: Мельникової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, голови Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, третя особа-приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любов Іванівна, про визнання заповіту ОСОБА_5 від 30.05.2017 року недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, голови Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, третя особа-приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любов Іванівна, про визнання заповіту ОСОБА_5 від 30.05.2017 року недійсним. 04 травня 2018 року подав уточнену позовну заяву (а.с. 25-27). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.06.2006 року приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любовю Іванівною був посвідчений заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого земельну ділянку площею 8,720 га, згідно Державного акта серії НОМЕР_1 від 20.09.2005, розташовану на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

30.05.2017 року головою Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області - Вощиною Наталею Дмитрівною протиправно (в порушення ст.207, ст.1247, 1251, 1257 ЦКУ, ст. 1, п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про нотаріат») був посвідчений заповіт ОСОБА_5, згідно якого житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; земельну ділянку площею 8,720 га, згідно Державного акта серії НОМЕР_1 від 20.09.2005, кадастровий №НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, заповіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно вищезазначеного позивач зазначає, що вбачається протиправність посвідчення заповіту ОСОБА_5 від 30.05.2017, а саме спадкодавець - ОСОБА_5 будучи у похилому віці (у віці 74 років) замість свого підпису в заповіті зазначила своє прізвище, тобто фактично підпис ОСОБА_5 поставлений нею у власному паспорті та інших документах, таких як попередній її заповіт від 14.06.2006, не співпадає з її підписом у заповіті від 30.05.2017, крім того оскаржуваний заповіт був складений за місяць до смерті матері, вищезазначені факти вказують на знаходження спадкодавця в момент підписання заповіту від 30.05.2017 у фактично недієздатному стані, в зв'язку з похилим віком, серйозними хворобами, що спричинили серйозні зміни в організмі спадкодавця, що в свою чергу негативно вплинули на її здатність усвідомлювати власні дії та їх наслідки, та в скорому часі призвели до її смерті. Позивач подав заяву про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом від 14.06.2006 та спадкоємець першої черги за законом, але на момент подачі заяви виявилось, що начебто його мати за життя склала ще один заповіт від 30.05.2017, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а тому зазначений заповіт скасовує попередній заповіт від 14.06.2006, тобто в результаті заповіту від 30.05.2017 позивач втрачає своє право на спадкування за заповітом від 14.06.2006, щодо земельної ділянки площею 8,720 га, згідно Державного акта серії НОМЕР_1 від 20.09.2005, кадастровий №НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Таким чином заповіт від 30.05.2017 порушує його права як спадкоємця за заповітом від 14.06.2006 та як спадкоємця першої черги, щодо земельної ділянки площею 8,720 га, згідно Державного акта серії НОМЕР_1 від 20.09.2005, кадастровий №НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, так як він являється сином спадкодавця.

Дана ситуація хвилює позивача ще і тим, яким саме чином померла мати склала заповіт від 30.05.2017, якщо весь її стан здоров'я був нестабільний та сама по собі мати завжди потребувала постійного стороннього нагляду. В зв'язку з цим позивач просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений 30.05.2017 головою Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області - Вощиною Наталею Дмитрівною та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача Девладівської сільської ради в судове засідання не з'явився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Третя особа- приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любов Іванівна в судове засідання не з'явилась, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їїї представника, з винесеним рішенням буде згідна.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Суд, при дослідженні доказів, якими позивач обґрунтував позов встановив, що 14 червня 2006 року приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л. І. був посвідчений заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого:

- земельну ділянку площею 8,720 га, згідно Державного акта серії НОМЕР_1 від 20.09.2005, розташовану на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

30.05.2017 року головою Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області - Вощиною Наталею Дмитрівною був посвідчений заповіт ОСОБА_5, згідно якого житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3;

земельну ділянку площею 8,720 га, згідно Державного акта серії НОМЕР_1 від 20.09.2005, кадастровий №НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, заповіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначена обставина підтверджується письмовими доказами по справі: постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2018 (а.с.9).

Згідно вищезазначеного вбачається протиправність посвідчення заповіту ОСОБА_5 від 30.05.2017, а саме спадкодавець - ОСОБА_5 будучи у похилому, замість свого підпису в заповіті зазначила своє прізвище, тобто фактично підпис ОСОБА_5 поставлений нею у власному паспорті та інших документах, таких як попередній її заповіт від 14.06.2006, не співпадає з її підписом у заповіті від 30.05.2017.

Після смерті матері позивача - ОСОБА_5 відкрилося спадкове майно, що складається із:

- житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- земельної ділянки площею 8,720 га, згідно Державного акта серії НОМЕР_1 від 20.09.2005, кадастровий №НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належало померлій на законних підставах.

Спадкова справа за померлою матір'ю - ОСОБА_5 заведена у приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любові Іванівни.

Таким чином заповіт від 30.05.2017 порушує права позивача як спадкоємця ОСОБА_1 за заповітом від 14.06.2006 та як спадкоємця першої черги, щодо земельної ділянки площею 8,720 га, згідно Державного акта серії НОМЕР_1 від 20.09.2005, кадастровий №НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, так як являється сином спадкодавця.

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому ЦПК України, може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статті 12, 81 ЦПК України регламентують, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та встановлюють обов'язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно з вимогами частин 1 і 7 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України.

Таким чином, на вимоги щодо форми, складення та посвідчення заяви про скасування заповіту поширюються вимоги, які ставляться законом до заповітів.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заповіт, посвідчений сільським головою Першотравенської сільської ради Вощиною Наталею Дмитрівною 30 травня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 32, складений з порушенням діючого законодавства, а це є підставою для визнання заповіту недійсним.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем за розгляд даної справи судом сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 352,40 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 264, 265 ЦПК, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, голови Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про визнання заповіту ОСОБА_5 від 30.05.2017 року недійсним, задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, посвідчений 30 травня 2017 року сільським головою Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області Вощиною Наталею Дмитрівною.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 352,40 грн. з кожного.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Шумська