САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1627/18
Провадження №2/726/387/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій вказує, що договору дарування від 03.03.1989 року дід позивача ОСОБА_3 Пантелеєвич подарував йому 3/10 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд під номером 26 «А» по провулку Річному у м. Чернівці.

7/10 частин житлового будинку № 26 «А» по провулку Річному м. Чернівці належало на праві власності батькові позивача, ОСОБА_4.

На підставі рішення 6 сесії 6 скликання від 31 березня 2011 року № 79 Чернівецької міської ради, позивачу та його батькові, безоплатно у спільну сумісну власність було передано 0.1000га земельної ділянки по провулку Річному буд. 26 А м. Чернівці.

ОСОБА_4 помер 21 грудня 2017 року в м. Чернівці. Після його смерті, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, оскільки така частка батька не була визначена при житті.

Враховуючи викладене та з метою реалізації своїх спадкових прав просить суд ухвалити рішення, яким яким визначити частки в спільній сумісній власності співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на земельну ділянку по провулку Річному 26А м. Чернівці, площею 0.1000га.

В судове засідання позивач не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання позивач не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 03.03.1989 року, дід позивача - ОСОБА_3 Пантелеєвич подарував ОСОБА_1 3/10 .частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд під номером 26 «А» по провулку Річному у місті Чернівці. Дані обставини підтверджуються копією договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 454. Договір дарування було зареєстровано в Чернівецькому КОБТІ в журналі № 43, стор. 74, за реєстровим номером 5934 від 02.03.1993 року , що підтверджується відповідною відміткою на договорі дарування.

Встановлено також, що 7/10 частин житлового будинку № 26 «А» по провулку Річному у м. Чернівці належало на праві власності батькові позивача - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.1993 року, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 Пантелеєвича, яке було видано державним нотаріусом Другої Чернівецької нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі під №1554. У визначеному законом порядку дане свідоцтво було зареєстровано в Чернівецькому КОБТІ 18 березня 1994 року в журналі № 43, стор. 74, номер запису 5934, що підтверджується копією відмітки Чернівецького КОБТІ на свідоцтві про право на спадщину за законом.

На підставі рішення 6 сесії 6 скликання від 31 березня 2011 року № 79 Чернівецької міської ради безоплатно у спільну сумісну власність було передано 0.1000га земельної ділянки по провулку Річному буд. 26 А м. Чернівці ОСОБА_1 та його батькові ОСОБА_4, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. На підставі даного рішення, земельна ділянка площею 0.1000 га ,кадастровий номер :43:003:0138 за адресою м. Чернівці провулок Річний 26А згідно державного акту на земельну ділянку серії ЯЛ № 812028 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-МИ № 186023 від 21.12.2017 року, ОСОБА_4 помер 21 грудня 2017 року в м. Чернівці.

Позивач у встановленому порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, оскільки розмір часток у спільній сумісній власності не визначений.

В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розяснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ?".

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Більш того, у разі наявності спору між співвласниками щодо порядку користування земельною ділянкою, який раніше ними не визначався, визначення такого порядку чи поділ земельної ділянки здійснюється в залежності від розміру ідеальних часток на час виникнення спільної часткової власності.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За таких умов, коли частка померлого ОСОБА_4 у праві власності на будинковолодіння складала 7/10 частини, суд відповідно до положення ст. 120 ЗК України може визначити, що на момент смерті останнього його частка у спільній сумісній власності на земельну ділянку, була пропорційною до частки у праві власності на житловий будинок та складала 7/10 частини, а частка позивача складає 3/10 частини.

Керуючись ст.ст. 357, 368, 372, 1226, 1269, 1270, ЦК України, ст.ст. 86, 87, 89, 120 ЗК України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Визначити, що частка померлого ОСОБА_4, який помер 21.12.2017 року, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер :43:003:0138 за адресою м. Чернівці провулок Річний 26А становила 7/10 частини.

Визначити, що частка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер :43:003:0138 за адресою м. Чернівці провулок Річний 26А становить 3/10 частини.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер :43:003:0138 за адресою м. Чернівці провулок Річний 26А.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_7