Справа № 159/4140/18
Провадження № 2/159/1211/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 жовтня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на житлову площу,

в с т а н о в и в:

Позивач 21.08.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить визнати відповідача у справі таким, що втратив право на житлову площу у буд. № 57 по вул. Фестивальній у м. Ковелі Волинської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником вказаного вище будинку. Так як її син відповідач у справі фактично не проживає за вказаною вище адресою на протязі 17 р., місце перебування відповідача їй не відоме, на протязі вказаного вище часу відповідач інтересу до вказаного вище помешкання не виявляв, витрат по оплаті комунпослуг чи за обслуговування квартири не ніс, тому втратив право користування цим будинком. Вона неодноразово зверталась до відповідача усно з проханням добровільно у розумні строки знятись з реєстрації за вказаним вище місцем його проживання, однак, він такі звернення ігнорував. Таким чином відповідач ставить її у тяжке матеріальне становище. Покликаючись на ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383, ст. ст. 405, 391, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, ст. 150, ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України, зазначає, що вона тривалий час несе додаткові витрати по оплаті комунпослуг. Просить позов задовольнити.

В судовом у засіданні позивач позов підтримала, суду пояснила, що відповідач проживає у Канаді, не заперечує проти того, щоб знятись з реєстрації за вказаною вище адресою, однак, це для нього утруднено. У зв"язку з тим, що відповідач зареєстрований у її будинку, вона може не отримати субсидії. Відповідач був вдома влітку 2018 р., але як гость. Просить позов задовольнити.

Аналогічні пояснення надала суду представник позивача, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Суд, з врахуванням згоди позивача, вважає, що розгляд справи можливий у відсутності відповідача, відповідно до положень ст. 180 - 182 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони зареєстровані як такі, що проживають у спірному будинку, що є власністю позивача, і це стверджується копією реєстраційного посвідчення № 1 968 від 27.08.69 р., виданого Волинським облбюро техінвентаризації; довідкою (випискою з домової книги про склад сім»ї та прописку) № 1 042 від 14.08.18 р., виданою РЖКП № 1 (м. Ковель Волинської області).

Як показали у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вони є сусідами та, відповідно - другий із свідків, родичем позивача, - відповідач тривалий час проживає за кордоном, але влітку 2018 р. приїжджав додому, вони його там бачили та спілкувались з ним.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни,які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх

сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною 1 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.

Право користування житловим приміщенням, в силу ст. 405 ЦК України, зберігається за членами сімї (в т. ч. колишніми) власника жилого приміщення у їх відсутність.

За змістом зазначених вище норм матеріального права, правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які є та які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час.

Суд враховує, що тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати один рік. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила одного року.

Та обставина, що відповідач у спірному житловому будинку, належному позивачеві, не проживає тривалий час, але така відсутність не є безперервною, так як він прибував додому влітку 2018 р., свідчить про безпідставність позовних вимог позивача.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшли своє ствердження доводи позивача у тій їх частині, що відповідач більше року безперервно не проживає у належному їй вказаному вище житловому будинку без причин, які можна було б оцінити як поважні.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має у власності вказаний вище житловий будинок, у якому сторони значаться проживаючими. Влітку 2018 р. відповідач користувався житловою площею у спірному будинку.

Тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючисьст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, ч. 1 ст. 383, ст. 391 ЦК України, ст. 150, ч. ч. 1, 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1, 09.06.54 р. н., паспорт серії АС № 394031, прож. за адресою: 45002, м. Ковель Волинської області, вул. Фестивальна, 57.

Преставник позивача -ОСОБА_2, 83 р. н., прож. за адресою: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Відродження, 6/42.

Відповідач - ОСОБА_3, 04.11.81 р. н., паспорт серії АС № 357809, прож. за адресою: 45002, м. Ковель Волинської області, вул. Фестивальна, 57.

Головуючий:ОСОБА_6