Справа № 487/4811/17
Провадження № 2/487/416/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Полінкевич К.Г.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

13.09.2017 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат 3995,44 гривень; витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 562 гривень та судовий збір.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 18.07.2015 року о 14.45 год. рухаючись по вулиці Очаківська в м. Миколаєві, керуючи т/з Чери державний номер НОМЕР_1, не витримав безпечну дистанцію, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Опель державний номер НОМЕР_2, що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Опель державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 082/07-15 про оцінку автомобіля Опель державний номер НОМЕР_2 складає 4794,53 грн. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст.41 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України 26.08.2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 3995, 44 грн. 26.09.2016 року Моторне (транспортного) страхове бюро України звернулось до ОСОБА_1 з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення.

10.07.2018 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому, останній просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_3 використовував свій автомобіль як засіб отримання прибутку у діяльності, що має ознаки підприємницької, а саме, в якості таксі. Таким чином, страховою компанією не враховано підвищені страхові ризики, пов'язані з таким використанням транспортного засобу, де страхові внески повинні бути значно більшими за звичайні для аналогічних транспортних засобів та при настанні страхового випадку, страховик самостійно (без регресу) відшкодовує власнику такого транспортного засобу вартість відновлювального ремонту. Крім того, позивач вимагає відшкодування за витрати коштів, які не були отримані ані потерпілим ОСОБА_3, ані суб'єктом господарювання, який виконував відновлювальні роботи. Також зазначив, що страховиком ОСОБА_3 є ПрАТ "УСК КНЯЖА ВіЄННА ОСОБА_4", а відшкодування було зроблене позивачем, яким не додано до позову ніяких матеріальних доказів правовідносин із страховиком саме за цим фактом. Поряд з цим, викликає сумнів і сам факт страхування транспортного засобу ОСОБА_3, оскільки бланк страхового полісу (його фотокопія) не містить обов'язкових серії та номеру. Жодна з доданих до позову копій документів не завірена належним чином, на самих документах відсутні підписи, прізвища та печатки, що викликає сумнів, щодо їх автентичності.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Також просила справу розглядати без участі представника позивача.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини зазначені у відзиві.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з постанови Апеляційного суду Миколаївської області від 28.09.2015 року, ОСОБА_1 18.07.2015 року о 14.45 год. рухаючись по вулиці Очаківська в м. Миколаєві, керуючи т/з Чери державний номер НОМЕР_1, не витримав безпечну дистанцію, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Опель державний номер НОМЕР_2, що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Власником транспортного засобу - OPEL VIVARO, державний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_3, що підтверджено копією полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8033735.

10.05.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 18.05.2015 року в м. Миколаєві на вул. Очаківській.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8033735, вбачається, що зазначена вище подія була визнана страховою.

Відповідно до платіжного доручення № 341рв від 22.10.2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ОСОБА_3 витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 562 гривні, та відповідно до платіжного доручення № 7205рв від 23.09.2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 3995,44 гривень.

Відповідно до ст.27 ЗУ Про страхування до Страховича, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1600 гривень.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 142, 259, 263-268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати в розмірі 3995 (три тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять) гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 562 (п'ятсот шістдесят дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області.

Згідно з п.п.15.5 п.15 ч.1 перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя Заводського районного суду

м. Миколаєва В.В.Кузьменко