Справа № 461/3486/18 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/811/1204/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року в складі судді Городецької Л.М. у справі за заявою представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,-

встановила:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 07 травня 2018 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_2

Накладено арешт на нежитлове приміщення площею 149,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 вартістю, згідно оцінки від 09 квітня 2018 року, 5114824 (п'ять мільйонів сто чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. та нежитлове приміщення площею 37,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 вартістю, згідно оцінки від 12 квітня 2018 року, 1285544 (один мільйон двісті вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот сорок чотири) грн.; заборонено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відчужувати вказані вище два об'єкти нерухомого майна до вступу в законну силу рішення суду за позовом представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 "Про поділ майна подружжя"; заборонено іншим особам вчиняти дії по відчуженню предмета спору - а саме вказаних двох об'єктів нерухомого майна до вступу законну силу рішення суду за позовом представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 "Про поділ майна подружжя".

Також ухвалою суду від 21 травня 2018 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_2

Накладено арешт на нежитлове приміщення площею 149,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 вартістю, згідно оцінки від 09 квітня 2018 року, 5 114 824 (п'ять мільйонів сто чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. та нежитлове приміщення площею 37,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 вартістю, згідно оцінки від 12 квітня 2018 року, 1 285 544 (один мільйон двісті вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот сорок чотири) грн.; заборонено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відчужувати вказані вище два об'єкти нерухомого майна до вступу в законну силу рішення суду за позовом представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 "Про поділ майна подружжя"; заборонено іншим особам вчиняти дії по відчуженню предмета спору - а саме вказаних двох об'єктів нерухомого майна до вступу в законну силу рішення суду за позовом представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 "Про поділ майна подружжя".

29 травня 2018 року представник відповідача звернувся в суд з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Вимоги обгрунтовував тим, що під час розгляду заяв про забезпечення позову суд не врахував, що майно, на яке накладено арешт, та щодо якого відповідачу заборонено його відчуження, станом на момент винесення ухвал суду про забезпечення позову відповідачу не належало, у нього не знаходиться. Щодо заборони іншим особам розпоряджатися таким майном, то права власності цих осіб на спірне майно позивачем не оспорюється.

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року клопотання представника відповідача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2018 року у вигляді арешту на нежитлове приміщення площею 149,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 вартістю, згідно оцінки від 09 квітня 2018 року, 5 114 824 (п'ять мільйонів сто чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. та нежитлове приміщення площею 37,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 вартістю, згідно оцінки від 12 квітня 2018 року, 1 285 544 (один мільйон двісті вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот сорок чотири) грн.; заборони ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відчужувати вказані вище два об'єкти нерухомого майна до вступу в законну силу рішення суду за позовом представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 "Про поділ майна подружжя"; заборони іншим особам вчиняти дії по відчуженню предмета спору - а саме вказаних в двох об'єктів нерухомого майна до вступу законну силу рішення суду за позовом представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 "Про поділ майна подружжя".

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2018 року у вигляді арешту на нежитлове приміщення площею 149,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 вартістю, згідно оцінки від 09 квітня 2018 року, 5 114 824 (п'ять мільйонів сто чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. та нежитлове приміщення площею 37,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 вартістю, згідно оцінки від 12 квітня 2018 року, 1 285 544 (один мільйон двісті вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот сорок чотири) грн.; заборони ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відчужувати вказані вище два об'єкти нерухомого майна до вступу в законну силу рішення суду за позовом представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 "Про поділ майна подружжя"; заборони іншим особам вчиняти дії по відчуженню предмета спору - а саме вказаних в двох об'єктів нерухомого майна до вступу законну силу рішення суду за позовом представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 "Про поділ майна подружжя".

Ухвалу суду оскаржив представник позивача ОСОБА_2, вважає ухвалу однобічною та такою, що постановлена з порушенням прав сторін, без належного дослідження доказів у справі.

В апеляційній скарзі зазначає, що на час подання заяви про забезпечення позову представник сторони позивача надав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка засвідчувала, що майно належить ОСОБА_5, тому ухвала про забезпечення позову була постановлена на її підставі.

Звертає увагу, що згідно отриманої Інформаційної довідки по будинках за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 вбачається, що це два трьох і чотирьох поверхові будинки, які мають багато приміщень, власниками яких крім відповідача, є ще ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Поряд з цим, представник відповідача не підтвердив, що приміщення, які належать відповідачу ОСОБА_5, належать і іншим особам та є одним і тим самим приміщенням, а не різними приміщеннями, однакової площі по різних поверхах.

Стверджує, що при відкритті виконавчого провадження і накладенні арешту на відповідні приміщення, виконавець перевірив хто є їх власником, при цьому суд не перевірив навіть ідентифікаційні номери об'єктів нерухомості.

Представник відповідача не подав жодних доказів про перехід права власності в період травня-червня 2018 року від ОСОБА_5 до інших осіб, подавши довідку про те, що спірне майно не належить його довірителю, представник відповідача не доводить, що це саме спірне майно і яким чином відбулась заміна його власника.

Крім цього вважає, що представник відповідача, подаючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, в тому числі з підстав накладення арешту не на майно відповідача, вийшов за межі повноважень, оскільки не представляє інтереси інших власників, права яких могли бути порушені, а останні в свою чергу, жодних заперечень з приводу накладення арешту на приміщення не заявляли.

Просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року. Судові витрати покласти на відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника відповідача на заперечення таких, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення враховуючи таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову вжито судом передчасно та безпідставно, оскільки майно, на яке накладено арешт та щодо якого відповідачу заборонено ним розпоряджатись, не належить та не належало відповідачу ОСОБА_5 на час розгляду заяв про забезпечення позову.

Крім цього, суд заборонив відчужувати майно іншим особам, які не є учасниками справи, відтак порушив право таких осіб на мирне володіння майном.

Враховуючи наявні матеріали справи та вимоги закону колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи таке.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

Постановляючи ухвали про забезпечення позову та вживаючи відповідних заходів, місцевий суд виходив з того, що представник позивача навів достатньо доказів того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення і дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання судового рішення при задоволенні позову.

Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 07.05.2018 року та від 21.05.2018 року про забезпечення позову не оскаржувались, відтак предметом апеляційного розгляду не були.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений статтею 158 ЦПК України.

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що суд може скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в забезпеченні позову взагалі.

Тобто, підставність заяви про скасування заходів забезпечення позову повинна бути доведена в суді заявником, в силу вимог ст. 12 ЦПК України.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

З виділених матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є колишнім подружжям, шлюб між якими розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14.07.2017 року.

З витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що нежитлове приміщення площею 37,6 кв.м., яке знаходиться за адресо АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення площею 149,6 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2, належали ОСОБА_5 на праві власності на підставі відповідних договорів купівлі продажу від 2005 та 2004 років (а.с. 3-4).

З наведеного слідує, що зазначені приміщення, які за своєю площею та місцезнаходженням можна ідентифікувати, як спірні приміщення у правовідносинах, що склались між сторонами та фактично набуті відповідачем за час перебування з позивачем ОСОБА_4, у шлюбних відносинах.

Звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову представник позивача ОСОБА_2 долучив до такої Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 17.05.2018 року з якої вбачається, що власником нежитлового приміщення площею 37,6 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення площею 149,6 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2, є відповідач ОСОБА_5 (а.с. 66-69).

Така ж інформація підтверджена представником позивача станом на 24.05.2018 року (а.с. 82-85).

Не погоджуючись з ухвалами про забезпечення позову, представник відповідача подаючи заяву про скасування заходів забезпечення позову долучив актуальну інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 29.05.2018 року, за якою нежитлового приміщення площею 149,6 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2, належить ОСОБА_6, а нежитлове приміщення площею 37,6 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Колегія суддів приходить переконання про те, що суд першої інстанції скасовуючи заходи забезпечення позову вірно виходив з того, що відповідач ОСОБА_5 як на момент постановлення ухвал про забезпечення позову, так і на даний час не є власником нежитлових приміщень щодо яких вжито заходи забезпечення позову, при цьому предметом позовних вимог не є оспорення підстав набуття права власності теперішніми власниками цього майна.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалами від 07 травня 2018 року та від 21 травня 2018 року, оскільки застосувавши такі заходи суд порушив право власності теперішніх власників на мирне володіння майном.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк