Ухвала

31 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2-3415/10

провадження № 61-42765ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, до якої приєдналась ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій просив визнати виконавчий лист № 2-3415/10/03 про солідарне стягнення з нього, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28 травня 2008 року у сумі 560 369,10 грн, виданий Київським районним судом м. Харкова 12 квітня 2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року, у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 14 серпня 2018 року через засоби поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, до якої приєдналась ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року. При цьому ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм процесуального права і просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та задовольнити його заяву.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6 - 8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню передбачено пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені ухвала Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року та постанова апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою, до якої приєдналась ОСОБА_2, на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат