Провадження № 2-о/344/251/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про факту приналежності правовстановлюючого документу мотивуючи тим, що 02.12.2017 року померла її мати ОСОБА_3, яка залишила їй заповіт на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Колодіївка Тисменицького району по вул. Молодіжна 1. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої, тобто позивачка та її сестра ОСОБА_2. Після смерті їхньої матері відкрилася спадщина на житловий будинок №1 по вул. Молодіжній в с. Колодіївка Тисменицького району. Даний будинок належав матері на праві особистої власності. У шестимісячний строк заявник звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте 12.06.2018 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність в імені спадкодавця та особи на яку виданий документ про право власності на житловий будинок. Встановлення даного факту потрібне для оформлення спадщини у нотаріуса.

Заявниця в судове засідання не з»явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просила заяву задоволити (а.с. 21).

Заінтересована особа в судове засідання не з»явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої заявлені вимоги визнала в повному обсязі, просила задоволити заяву, претензій до спадкового майна не має, стверджує, що їхню покійну матір ОСОБА_3 у побуті називали ОСОБА_4, справу сухати без її участі(а.с. 19).

Беручи до уваги пояснення заявниці, докази, які знаходяться у матеріалах справи судом встановлено.

Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 22.02.1990 року, виданого Виконавчим комітетом Узинської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів №ІІІ від 14.06.1989 року, виконком посвідчує, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селищі Колодіївка по вул. Молодіжній №1 дійсно належить гр. ОСОБА_4 на праві особистої власності. Реєстраційний напис зазначений в цьому документі жилий будинок(домоволодіння) в цілому зареєстрований в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за гр. ОСОБА_4 та записаний в реєстрову книгу №І за реєстровим № 3 26.02.1990 року(а.с.7).

Згідно заповіту зареєстрованого в реєстрі за №8 в Колодіївській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області заповідачем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, урод. с. Колодіївка Тисменицького району Івано-Франківської області НОМЕР_1 виданий 25.03.2000 року Тисменицьким РВ УМВС в Івано-Франківській області, і/к НОМЕР_2, що мешкає за адресою: с. Колодіївка, вулиця Молодіжна №1 Тисменицького району Івано-Франківської області на випадок її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає дочці ОСОБА_1(а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія І-НМ №261409 виданого 04.12.2017 року виконавчим комітетом Колодіївської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області проте, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 02.12.2017 року у віці 84 роки, про що 04.12.2017 року складено відповідний актовий запис №20. Місце смерті Івано-Франківська область Тисменицький район с. Колодіївка(а.с.5).

Листом приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину по заповіту після смерті ОСОБА_3. Підстава відмови невідповідність імені спадкодавця та особи, яка записана матірю ОСОБА_1, а також невідповідність в імені спадкодавця та особи на яку виданий документ власності на житловий будинок (а.с.8).

Статтею124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 заповненої 12.11.1963 року, імя Розалія виправлено на імя Єфросинія згідно свідоцтва про народження(а.с.10). Як вбачається із копій паспорта та пенсійного посвідчення імя матері заявниці зазначено ОСОБА_3(а.с.12,13). Крім того, заінтересована особа ОСОБА_2, донька заповідача повідомила, що їхню матір звати ОСОБА_3, а у побуті близькі кликали її ОСОБА_4(а.с. 19).

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вище згадані обставини, вказують на помилковість відомостей про імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, які були допущені у свідоцтві про право власності на жилий будинок від 22.02.1990 року, виданого Виконавчим комітетом Узинської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів №ІІІ від 14.06.1989 року, в цілому на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у селищі Колодіївка по вул. Молодіжній №1. Реєстраційний напис зазначений в цьому документі жилий будинок(домоволодіння) в цілому зареєстрований в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за гр. ОСОБА_4 та записаний в реєстрову книгу № І за реєстровим № 3 26.02.1990 року, а тому, за таких обставин, суд вважає, що заява є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124 Конституції України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, 268, 315-316, 319, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу - задоволити.

Встановити факт приналежності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 02.12.2017року в с.Колодіївка - правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на жилий будинок від 22.02.1990 року, виданого Виконавчим комітетом Узинської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів №ІІІ від 14.06.1989 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 26.11.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.