У х в а л а

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 185/9818/15-ц

провадження № 61-22538 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсною додаткової угоди до договору про іпотечний кредит,

В с т а н о в и в:

1. У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із указаним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просило стягнути з останніх у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 226, 41 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 25 червня 2015 року складає 110 643 грн 18 коп. та судові витрати.

2. У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із указаним зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» та просила визнати недійсною додаткову угоду до договору про іпотечний кредит.

3. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 5 226, 41 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 25 червня 2015 року складає 110 643 грн 18 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

4. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості та судового збору скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № DNQ0GI від 27 березня 2008 року, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 551,14 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 0,95 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 8 768 грн 61 коп. В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 відмовлено. В задоволені позивних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

5. 24 березня 2018 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року.

6. В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічного позову і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

7. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

8. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (далі - ухвала судді ВС) від 15 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 13 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, зокрема, для надання уточненої редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

9. На виконання вимог ухвали судді ВС ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме - уточнену редакцію касаційної скарги.

10. Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

11. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

12. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

13. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

14. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

15. Ціна позову у даній справі становить 110 643 грн 18 коп., яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100=176 200 грн).

16. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

17. Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

18. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

19. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

20. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. Frаnce» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruаІla Gomez de la Torre v. Spain» (Брулья Гомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

21. З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

22. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсною додаткової угоди до договору про іпотечний кредит.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк