РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/16326/16-ц

Провадження № 2/643/380/18

23.10.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання - Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-тя особа: Відділ опіки та піклування Орджонікідзевського району м.Харкова про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-тя особа Орган опіки та піклування адміністрації Індустріального району м.Харкова виконавчого комітету Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні , визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав .

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає ,що від фактичних шлюбних відносин сторони мають сина- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. В зареєстрованому шлюбі сторони не перебували. З народженням дитини відносини з відповідачем почали поступового погіршуватися, а через деякий час сторони почали проживати окремо. Відповідач на утримання дитини кошти не надавав, життям сина не цікавився.Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 березня 2015 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для дітей відповідного віку. Відповідач ніякої участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться життям дитини, її здоров'ям, розвитком , не виявляє бажання приймати участь у утриманні та вихованні сина. У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження .

В судовому засіданні позивачка , представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні , визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 посилається на те, що він позбавлений можливості не тільки виховувати, а навіть бачитися зі своєю дитиною саме через поведінку ОСОБА_1, з якою дитина фактично мешкає. Кожне спілкування з матір'ю дитини закінчувалося сваркою, лайкою та образами на його бік навіть у присутності дитини. Створення перешкод з боку ОСОБА_1 спілкуванню із сином порушує не його права як батька та порушує права та суперечить інтересам дитини. В зв'язку з чим позивач просить визначити спосіб його участі у вихованні сина ОСОБА_5, наступним чином: щомісяця у другу та четверту суботи з 10 години 00 хвилин до 19 годин 00 хвилин, включаючи час дороги, за місцем мого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 - без участі матері дитини ОСОБА_1, а також в день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом трьох годин або наступного дня після дня народження. У разі хвороби дитини (за висновком комісії лікарів) вказаний час спілкування залишати за мною та використовувати за моєю згодою щонеділі у той самий час.

Представник відповідача зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити в повному обсязі ,в задоволенні позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Представник третьої особи -Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав заперечували, просили рішення по справі прийняти з урахуванням висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та рекомендували визначити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні сина -ОСОБА_5, наступним чином: першу третю суботу місяця та другу четверту неділю місяця з 10-00 до 13-00 годин у присутності матері ОСОБА_1

Заслухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за наступних підстав.

Судом встановлено ,що взареєстрованому шлюбі сторони не перебували, від фактичних шлюбних відносин мають сина- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. відповідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого Відділом державної РАЦС по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.06.2013 року , актовий запис №714.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.03.2015 року з батька дитини ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м .Харкова від 13.04.2016 року зменшено розмір аліментів які стягуються з ОСОБА_3 з 1/4 частини від усіх видів доходу на 1/5 частину від усіх видів доходу.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 У правління служб у справах дітей вважає за не доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та рекомендує встановити графік зустрічей з сином- першу третю суботу місяця та другу четверту неділю місяця з 10.00 до 13.00 у присутності матері.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення зазначених вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов'язків. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батьком щодо належного виконання своїх обов'язків.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні , визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею підлягає частковому задоволенню , з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати і батько дитини мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Зі ст. 57 СК України вбачається, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до змісту ст.159 СК Українм, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Частина 3 ст.11 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства » передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства » дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер. У зв'язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між сторонами. Така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі. Це зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку одного з батьків дитини.

Вирішуючи питання про спілкування батька із сином суд враховує, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини , суд вважає, що спілкування батька з сином буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння.

Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Вирішуючи спір між сторонами, суд приймає до уваги висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 25.05.2018 року № 328 відповідно до якого Управління служб у справах дітей рекомендує встановити графік зустрічей батька з сином- першу третю суботу місяця та другу четверту неділю місяця з 10.00 до 13.00 у присутності матері

За таких підстав, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею підлягають частковому задоволенню та з урахуванням забезпечення інтересів дитини, суд визначає спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні сина -ОСОБА_5, наступним чином:: першу третю суботу місяця та другу четверту неділю місяця з 10-00 до 13-00 годин у присутності матері ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 150,151,153,155,157-159, 164,165 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських -відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні , визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні сина -ОСОБА_5, наступним чином: першу третю суботу місяця та другу четверту неділю місяця з 10-00 до 13-00 годин у присутності матері ОСОБА_1.

В іншій частині -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29.10.2018 року

.

Суддя Майстренко О.М.