Провадження № 2/344/3608/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

22 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.05.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 40 000грн., а відповідач зобов'язався повернути цю суму в строк до 31.05.2018 року. Після отримання суми коштів відповідач надав позивачу розписку від 14.05.2018 року, яка засвідчує факт передання грошової суми в розмірі 40000грн. та зобов'язання повернути цю суму до 31.05.2018 року. Згідно п. 5.2 договору позики у випадку несвоєчасного повернення позичальником грошових коштів згідно умов даного договору, позичальник зобовязується сплатити позичкодавцю пеню у розмірі 0,049% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобовязання. На момент подання позову відповідачем прострочено виконання зобовязання на 42 дні. Окрім того, позивач зазначив, що відповідно до ст. 625 ЦК України три проценти річних від простроченої суми становлять 138,08грн. Отже, станом на 11.07.2018 року загальна сума боргу становить 40961,28грн. В добровільному порядку відповідач ухиляється від сплати боргу. На підставі наведеного просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 40 961 (сорок тисяч девятсот шістдесят одну) гривню 28 копійок, з яких: 40 000грн. сума основного боргу, 823,20 пеня, 138,08грн. 3% річних, та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

14.05.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 40 000грн., а відповідач зобов'язався повернути цю суму в строк до 31.05.2018 року (а.с.4-5). Згідно п. 5.2 договору позики у випадку несвоєчасного повернення позичальником грошових коштів згідно умов даного договору, позичальник зобовязується сплатити позичкодавцю пеню у розмірі 0,049% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобовязання.

Згідно розписки від 14.05.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом, наданої позивачем до суду, ОСОБА_2 отримав в позику від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40 000грн., які він зобов'язався повернути до 31.05.2018 року (а.с.6).

Відповідач до суду не з'явився, факт написання розписок не оспорював, а тому виникнення боргового зобов'язання за договорами позики є встановленими належними доказами, а саме оригіналами даних розписок.

У зазначених в розписках строки відповідач, отримані в якості позики кошти не повернув, доказів протилежного відповідачем надано не було.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

При укладенні договорів позики між сторонами в письмовій формі були погоджені всі істотні умови таких договорів, а саме: розмір позики та строк її повернення. Таким чином вказані договори позики вважаються укладеними та підлягають до виконання. Відповідно до розписки від 14.05.2018 року позивач виконав зобов'язання перед відповідачем та надав кошти в борг, в той час як зобов'язання позичальника виконані не були.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором позики від 14.05.2018 року, пені та 3% річних з простроченої суми за період прострочення підлягають до задоволення.

За розрахунком позивача, який перевірений судом, сума пені за період з 31.05.2018 року по 11.07.2018 року становить 823,20грн. ( 42 дні х 19,6 грн.), сума трьох відсотків річних за договором позики від 14.05.2018 року за період з 31.05.2018 року по 11.07.2018 року становить 138,08грн. (( 3% : 4000 х 42) : 365), і підлягає стягненню з відповідача.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача суми боргу є обґрунтованими, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 626, 629, 1046, 1047, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 280 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму боргу за договором позики в розмірі 40 961 (сорок тисяч девятсот шістдесят одну) гривню 28 копійок, з яких: 40 000грн. сума основного боргу, 823,20грн. пеня, 138,08грн. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2018 року