Справа № 660/589/18
Номер провадження 2-н/660/20/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 рокусмт.Нововоронцовка

Суддя Нововоронцовського районного суду Херсонської області Каневський В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нововоронцовського районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа №660/589/18 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу, яка згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2018 року передана на розгляд головуючому судді Каневському В.О.

Разом з тим, суддею Каневським В.О. до відкриття провадження у справі було заявлено самовідвід у зазначеній справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заява подана ОСОБА_1, яка є рідною сестрою Каневського В.О.

Згідно з п.1 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За ст.15 Кодексу суддівської етики, суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», рішення від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії»), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, з метою недопущення суб'єктивної впевненості сторін в упередженності судді, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 258, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Каневського В.О. у цивільній справі №660/589/18 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу - задовольнити.

Цивільну справу №660/589/18 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу передати до канцелярії суду для вирішення питання щодо повторного автоматизованого розподілу справи, відповідно до ст.ст.14, 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяВ.О. Каневський