Єдиний унікальний номер 448/1764/18
Провадження № 2/448/1050/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13.11.2018 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та проаналізувавши додані до неї додатки, вважаю, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, у позовній заяві, поданій ОСОБА_1, зазначена ціна позову 169 437 грн., однак у матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутня квитанція про сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору. Натомість наявне покликання на те, що позивач є учасником бойових дій, додана копія посвідчення учасника бойових дій, належного ОСОБА_1, а також покликання на ОСОБА_2 України «Про судовий збір» без вказівки на відповідну статтю (частину, пункт) вказаного Закону. Зазначене розцінене позивачем як підстава його звільнення від сплати судового збору.

З цього приводу вважаю за необхідне зазначити наступне.

Аналіз ст. 5 Закону України «Про судовий збір» дозволяє розмежувати підстави звільнення від сплати судового збору, в залежності від субєкта звернення, а також, виходячи з характеру позовних вимог, з якими особа звертається до суду. ОСОБА_2 встановлює пільги для певної категорії позивачів, в залежності від характеру спору, за вирішенням якого має місце звернення до суду. Зазвичай такі позовні вимоги витікають із застосування конкретного законодавчого акту, або з визначених Законом правовідносин, які є підставою для звернення до суду. Слід звернути увагу, що зазначені пільги осіб з відповідним статусом розповсюджуються на позовні вимоги, які витікають з цих конкретних випадків.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.5 вказаного Закону учасники бойових дій, постраждалі учасники ОСОБА_3, Герої України звільняються від сплати судового збору - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав.

Таким чином, вказаним Законом учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору у разі звернення до суду з позовом щодо незастосування пільг, визначених в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, якщо ця ж особа, яка має статус учасника бойових дій, звертається до суду з позовними вимогами, наприклад, про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя, про визнання права власності на майно, судовий збір має бути сплачений на загальних підставах, оскільки у даному випадку такий позов не повязаний з порушенням права саме учасника бойових дій, а виникає з сімейних відносин, або захисту права власності.

З огляду на наведене, вважаю, що позивачем ОСОБА_1 при подачі вказаного позову, де ним предявлена вимога про набуття права власності на обєкт нерухомого майна, повинен бути сплачений судовий збір.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 704 грн. 80 коп.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про визнання за ним права власності на житловий будинок, відповідно ціна його позовних вимог згідно доданого звіту про вартість майна складає 169 437 грн.

Один відсоток від вартості майна, на яке претендує позивач, складає 1694 грн. 37 коп.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 1694 грн. 37 коп., про що до суду надати відповідний платіжний документ або ж підтвердити підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» з покликанням на конкретну статтю (частину, пункт) вказаного Закону.

Недоліки мають бути усунуті шляхом надання платіжного документа про сплату судового збору в зазначеному розмірі за наступними реквізитами: «Отримувач коштів - УК у Мост.р/Мостиський р-н/22030101; код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок отримувача 3252; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101; НОМЕР_1; судовий збір, Мостиський районний суд».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі») не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачам необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху та розяснити, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак