РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/996/18

Справа № 510/729/18

24.09.2018року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на будинок АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. А, житлового будинку літ. Д, підвалу літ. д літньої кухні літ. Б, В, тамбуру літ. б, вбиральні літ. Г, споруди № 3,4, огорожі № 5-9.

За життя померлий ОСОБА_3 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Відповідач - син померлого - є спадкоємцем першої черги, однак він не прийняв спадщину, інших спадкоємців першої черги не має.

Позивач є спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала однією сім'єю з спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, відмову від спадщини вона не заявляла. Останні рокі життя ОСОБА_3 позивач доглядала за ними, допомагала по господарству, доглядала за будинком.

Таким чином, ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 15 березня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката ОСОБА_4, відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують та проти його задоволення не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на будинок АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. А, житлового будинку літ. Д, підвалу літ. д літньої кухні літ. Б, В, тамбуру літ. б, вбиральні літ. Г, споруди № 3,4, огорожі № 5-9.

За життя померлий ОСОБА_3 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Відповідач - син померлого - є спадкоємцем першої черги, однак він не прийняв спадщину, інших спадкоємців першої черги не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статі 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Позивач є спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала однією сім'єю з спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, відмову від спадщини він не заявляла. Останні рокі життя ОСОБА_3 позивач доглядала за ними, допомагала по господарству, доглядала за будинком.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 15 березня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлого ОСОБА_3, протоколи опиту осіб, які підтверджують факт сумісного проживання позивача з померлим, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують правопомерлого ОСОБА_3 на спірне спадкове майно, спадкоємцем якого є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 24 січня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності на будинок АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 128,40 кв.м, житловою площею 36,30 кв. м, підсобною площею 92,10 кв. м, житлового будинку літ. Д, загальною площею 40,40 кв. м, житловою площею 15,70 кв. м, допоміжною площею 24,70 кв. м., підвалу літ. д, літньої кухні літ. Б, В, тамбуру літ. б, вбиральні літ. Г, споруди № 3,4, огорожі № 5-9.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова