РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12840/17

пр. № 2/759/2014/18

23 серпня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - П'ятничук І.В.,

за участю секретарів - Винарчук М.А., Медвідчука В.В., Котляр Ю.М.

Представника позивача Відповідача Представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Київська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в якій просив заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам перешкоджати йому та іншим особам здійснювати прохід та/або проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, через земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4, в тому числі шляхом залишення, зупинки або стоянки на ній будь-якого майна, в тому числі автотранспортних засобів, встановлення на ній воріт, парканів та/або інших споруд.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 21.02.2017 року ним була придбана земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_3, цільовим призначенням: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Отримавши всі необхідні дозвільні документи, він почав будівництво житлового будинку. Поруч з його земельною ділянкою знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4, яка не надана у власність чи користування, а призначена, як проїзд до його земельної ділянки і якою він користується, доставляючи будматеріали та будівельну техніку. Відповідач, який проживає в АДРЕСА_2 постійно чинить перешкоди у користуванні вказаним проїздом шляхом блокування проїзду до земельної ділянки за допомогою автомобілів НОМЕР_1 та «Мерседес» д/н НОМЕР_2 та закриттям встановлених на проїзді дерев»яних воріт, чим чинить йому перешкоди, в зв»язку з чим він несе фінансові втрати. Посилаючись на ст.ст. 16, 319, 386, 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України просив зяавлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник проти позову заперечували, при цьому відповідач пояснив, що його дружина ОСОБА_5 є власником ? частини земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5, єдиним можливим проїздом до домоволодіння є земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4, що є проїздом загального користування між АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. У 2010 році з метою попередження випадків крадіжки приватного майна, за згодою сусідів, які межують з земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_4, в тому числі і за згодою попереднього власника земельної ділянки, що знаходиться у власності позивача, сумісними зусиллями було встановлено металеві ворота, при цьому всі сусіди, в тому числі і позивач, мають вільний доступ до вказаної земельної ділянки. В зв»язку з чим просили в позові відмовити, оскільки ніяких перешкод в користуванні земельною ділянкою йому не чиниться.

Представник 3-ої особи Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу в відсутності даного представника.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 має на праві приватної власності земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_3, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від21.02.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6-7, 8).

Також судом встановлено, що земельна ділянка позивача межує з земельною ділянкою, що розташована між АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_4, яка належить територіальній громаді м.Києва та передбачена для проїзду і підходу до земельної ділянки, з кадастровим номером НОМЕР_5 та з кадастровим номером НОМЕР_6.

ОСОБА_5 є власником ? частини земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2, 4, 5 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п.г) ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до п.е ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані, зокрема, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Допитані судом свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, вказували суду на те, а саме свідок ОСОБА_6 що він працював на будівництві у позивача і може стверджувати що бували випадки коли відповідач залишав автомобілі «Субару» та мікроавтобус на проїзді до будинку позивача, одного разу коли відповідач залишив автомобіль і вантажний автомобіль бетоновоз не мав змоги приїхати до ділянки позивача викликались співробітники поліції, після розмови з якими відповідач автомобіль з проїзду забрав і більше таких конфліктів не було.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказував суду на те що в серпні 2017 р. він тричі приїздив на земельну ділянку належну позивачу і бачив, як відповідач своїм автомобілем блокував під'їзд до ділянки позивача, бачив що викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_5 вказувала суду на те, що є дружиною відповідача і власницею земельної ділянки АДРЕСА_2, зазначала, що в вказаному будинку вони не проживають, а бувають періодично, вказувала що даний спір є надуманим позивачем, який на належній йому земельній ділянці будує офісний центр чим порушує спокій і життя всіх сусідів.

Свідок ОСОБА_8 вказував суду на те, що є сусідом сторін і в липні 2017 р. бачив що виник конфлікт між позивачем та відповідачем, оскільки відповідач припаркував свій автомобіль біля свого будинку і будівельна техніка не мала можливості проїхати до будинку позивача, більше свідком таких подій він не був.

Дійсно позивачем на підтвердження заявлених вимог надано фотокартки з місця події, з яких вбачається, що на проїзній частині знаходяться транспортні засоби : автомобіль «Мерседес» д/ НОМЕР_2 та автомобіль НОМЕР_1, однак, вказані знімки судом не можуть бути розцінені як належні та допустимі докази, оскільки крім того що не містять дати їх складання так з них не вбачається який час дані транспортні засоби знаходились на проїзній частині, крім того е встановлено належність даних транспортних засобів.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів, що йому чиняться перешкоди у проїзді до його земельної ділянки, доводи позивача про те, що саме відповідач чинить йому перешкоди, не можуть слугувати підставою для задоволення позовних вимог, оскільки є безпідставними і юридично необґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 13, 89, 74, 76, 79, 80, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог: Київська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.П'ятничук