Справа № 594/869/18
У Х В А Л А

26 вересня 2018 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом, у якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, вирішення сімейних питань. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до того, що з червня 2017 року вони спільно не проживають та подружніх відносин не підтримують. За час окремого проживання вони стали чужими людьми і збереження шлюбу є недоречним, а призначення строку для примирення суперечитиме її інтересам. Від шлюбу з відповідачем дітей немає, однак відповідач відмовляється розривати шлюб в органах ДРАЦС.

Ухвалою суду від 16 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивачка в судове засідання не з'явилася. Від неї 12 вересня 2018 року через канцелярію суду надійшла письмова заява, в якій просить розглядати справу за її відсутності.

Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився. Від нього через засоби поштового зв'язку поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Доказів, обов'язковість надання яких передбачена ст.81 ЦПК України, що свідчили б про ухилення відповідача від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС позивачкою не надано, а з письмової заяви відповідача встановлено, що він проти розірвання шлюбу не заперечує.

За таких обставин, встановити фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу з наданих позивачкою доказів не представляється можливим.

Відповідно до вимог п.5 ч. 2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Враховуючи те, що пояснення позивачки по суті позову будуть мати істотне значення для законного вирішення даної справи, суд приходить до висновку, що явку позивачки в судове засідання слід визнати обов'язковою.

Керуючись п.5 ч.2ст.223 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати обов'язковою явку позивачки ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розгляд справи відкласти і призначити судове засідання на 17.00 год. 05 листопада 2018 року в приміщенні Борщівського районного суду Тернопільської області.

Копію ухвали надіслати позивачці ОСОБА_1 для відому та виконання.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: