Справа №: 272/1378/17
Провадження № 2/272/121/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Карповця В.В.,

при секретарі: Степанчук Т.В.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення фактів родинних відносин і постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, суд , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 26.07.2009 року після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1232 га., яка розміщена на території Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ- ЖТ № 035132. Він є троюрідним братом спадкодавця, а відповідач дворідною тіткою спадкодавця ОСОБА_4А, та обоє є спадкоємцями за законом. Інших спадкоємців немає. Відповідач свої спадкові права реалізовувати не бажає. А позивач має намір реалізувати свої спадкові права пісоля смерті брата ОСОБА_4А, проте невзмозі оформити спадкові права, по тій причині, що немає можливості в позасудовому порядку підтвердити документально родинні відносини через відсутність документів померлих родичів.

Окрім того, перешкодою в реалізації спадкових прав позивача є те, що він не був зареєстрований за місцем проживання спадкодавця на час смерті та у визначений законодавством строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. Проте, позивач на час смерті спадкодавця проживав разом з ним за адресою: вул. Соборна, 12 (бувша вул. Ворошилова) с.Ярешки Андрушівського району Житомирської області з 2002 року по час смерті, що підтверджується довідкою сільської ради. Тому позивач вважає, що згідно статті 1268 ЦК України є таким що прийняв спадщину.

Ще однією перешкодою у реалізації позивачем спадкових прав, є наявність у державному акті серії ІІ-ЖТ № 035132 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який виданий на імя ОСОБА_4 виправлень.

Попередньо позивач намагався оформити свої спадкові права в позасудовому порядку через нотаріальну контору, проте отримав відмову, що підтверджується листом нотаріуса.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд: 1) Встановити, що ОСОБА_2 приходиться троюрідним братом ОСОБА_4, що помер 26.07.2009 року; 2) Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини; 3) Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1232 га., яка розміщена на території Бровківської сільської ради Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ- ЖТ № 035132.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив даний позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, оскільки надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що позивач ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_4 були троюрідними братами, а також зазначили, що на момент смерті ОСОБА_4 постійно фактично проживав без реєстрації з позивачем ОСОБА_2

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р. (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про смерть 26.07.2009 року помер ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно довідки виданої Бровківською сільською радою від 20.10.2017 року ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований один за адресою: село Бровки Перші Андрушівського району Житомирської області по вулиці Рильського, 5 (пять), але фактично проживав без реєстрації починаючи з 2002 року за адресою: село Ярешки Андрушівського району Житомирської області по вулиці Соборна (попередня назва вул. Ворошилова,12 (дванадцять) (а.с.16,17).

Факт родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтверджується записом у свідоцтві про народження ОСОБА_7, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на Мартинюк (а.с.15).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №035132 від 6 лютого 2002 року громадянину ОСОБА_4 була передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1232 гектарів, яка розташована на території Бровківської сільської ради (а.с.18).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26.07.2009 року ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу було відмовлено в звязку з відсутністю належних доказів підтверджуючих факт родинних відносин, та наявністю у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ № 035132 підчисток та виправлень (а.с.20).

Зазначені обставини визнанні сторонами, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.п. 1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеної у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, а саме якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно положень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення фактів родинних відносин і постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідні позивачу для реалізації спадкових прав.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.3,5 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 п.г ст.81 ЗК України право власності на земельну ділянку громадяни можуть набувати на підставі прийняття спадщини.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду факти родинних відносин та постійного проживання зі спадкодавцем знайшли своє підтвердження, позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його реалізувати, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 82, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 1218, 1258,1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 78, 79, 80, 81 ЗК України, Постановою пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, Постановою пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",суд, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 приходиться троюрідним братом ОСОБА_4, що помер 26 липня 2009 року;

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини;

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1232 га., яка розміщена на території Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ № 035132.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_8