Справа № 318/1918/18 Номер провадження №2/318/781/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.; розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у звязку з чим підписав заяву б/н від 16.12.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання послуг. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.08.2018 року має заборгованість 94646 грн. 81 коп., яка складається з тілу кредиту в сумі 35223 грн. 03 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 16394 грн. 69 коп., нарахованої пені в сумі 38045 грн. 91 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 4483 грн. 18 коп. (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором в сумі 94646 грн. 81 коп., судовий збір.

Ухвалою судді від 11.09.2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Розяснено та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ч.3 ст.178 ЦПК України пятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

18.10.2018 року відповідачем та його представником ОСОБА_2, що діє на підставі ордеру на надання правової допомоги, подано відзив на позовну заяву, де він позов ПАТ КБ «Приват Банк» не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Відповідач та його представник у своєму відзиві вказують на те, що відповідач не заперечує факт отримання в позивача банківської картки у 2016 році, але отримав він її виключно для відкриття рахунку. Ніяких договорів при відкритті рахунку банком видано не було. Анкету-заяву заповнював працівник банку і сам вписав бажаний кредитний ліміт в сумі 17000 гривень. Працівник банку пояснив, що саме так необхідно вчинити для видачі банківської карти. Будь-яких інших подробиць відповідач не памятає, однак з доданої до позовної заяви анкети-заяви вбачається, що в ній відсутня інформація про те в якій саме сумі встановлений кредитний ліміт і чи встановлений він взагалі. Разом з тим до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували факт встановлення кредитного ліміту, про який йдеться. Хоча відповідач не заперечує факт отримання картки, однак він категорично заперечує факт отримання грошей за цією карткою або будь-якого іншого її використання, тобто відповідач заперечує факт отримання кредиту. Також заперечує факт погашення кредиту, оскільки його не отримував. В позовній заяві позивач навіть не наводить посилань на той факт, що відповідач дійсно отримав гроші готівкою або іншим чином використала кошти банку та не надає доказів цього. Отже, позивачем не підтверджений факт отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, відповідач та його представник зазначають, що в позовній заяві банк не вказує ні номеру картки, ні номеру рахунку з якого начебто отримані чи іншим чином використані гроші та на який вони мали б бути повернені. Відсутнє таке посилання і в доданому до позову розрахунку заборгованості. Наведене в позовній заяві твердження про підтвердження відповідачем своєї згоди на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між сторонами Договір є безпідставними, а вимоги позивача необгрунтовані належними та допустимими доказами (а.с.43-45).

15.11.2018 року представником позивача ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, до суду подано відповідь на відзив до якого додано докази укладення кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобовязань, а саме: виписка по рахунках, фото клієнта з карткою (а.с.48-58).

Щодо форми кредитного договору представник позивача зазначив, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку. Укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування кредитною карткою та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладання кредитного договору таким чином чинному законодавству не суперечить. Між сторонами були здійсненні всі необхідні дії, спрямовані на придбання, припинення або зміну цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України є правочином та вказують на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

Щодо ознайомлення з Умовами кредитування представником позивача зазначено, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 16.12.2016 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна'' та особистим підписом засвідчив, що " Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, GOLD," власноруч підписана Відповідачем, з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,50% (42,00% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо (а.с.6). Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції) (а.с.55-57). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Стосовно наданих Банком доказів укладення кредитного договору представник позивача зазначає, що Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобовязань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; виписка по рахунку; фото клієнта з карткою. Щодо зміни кредитного ліміту позивач зазначає, що в заяві-анкеті клієнта зазначено, початкову суму кредитного ліміту, однак умовами договору визначено (п.2.1.1.2.3), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4 УіП встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Позивач також зазначає, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті, тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. У звязку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні не відповідають дійсності, а позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, позивач зазначає, що згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматися судом до уваги.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач та її представник не повідомили суду про причини неявки та не подали суду заяви про розгляд справи з викликом сторін, а також не скористалися правом подання до суду заперечення на відповідь на відзив позивача.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши позиції сторін, їх доводи, подані докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 16.12.2016 року відповідач подав банку анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та оформлення на його ім'я кредитної картки «Універсальна». Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг. З Тарифами банку та довідкою про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» також ознайомлений. З анкети-заяви вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку складає між ним та банком договір. В ній зазначено пункт, що відповідач зобовязується виконувати вимоги Умов та надання банківських послуг, а також, що заява з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с. 6).

Справжність свого підпису на заяві-анкеті, отримання банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» відповідач не заперечив, що підтверджується письмовим відзивом на позовну заяву та просив відмовити в позові саме з підстав неотримання кредиту за цією картою та не ознайомлення з Умовами та Правилами надання кредиту (а.с.43-45).

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В позові позивач зазначив, що взяті на себе зобовязання за кредитним договором б/н від 16.12.2016 року він виконав належним чином надавши відповідачу кошти. Відповідач свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконав, тому станом на 20.08.2018 року має заборгованість 94646 грн. 81 коп., яка складається з тілу кредиту в сумі 35223 грн. 03 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 16394 грн. 69 коп., нарахованої пені в сумі 38045 грн. 91 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 4483 грн. 18 коп. (процентна складова), що підтверджується розрахунком банку.

З розрахунку заборгованості (а.с.5), з виписки по карті/рахунку ОСОБА_1 (а.с.55-57) видно, що з картрахунку (основна картка) 5168 **** **** 5331 за період з 14.03.2017 року по 06.11.2018 року здійснювалися різні банківські операції, а саме: зняття готівки в банкоматі, зарахування переводів на свою карту через додаток Приват 24, поповнення мобільного телефону, розрахування карткою за здійснення покупок, здійснення страхових платежів за договором «Страхування кредитного ліміту», щомісячних платежів «Миттєва розстрочка» та ін.

Умовами та Правилами надання банківських послуг ( а.с.8-22) визначено:

1.1.1.10. Банківський рахунок клієнта - це поточний рахунок, який автоматично відкривається кожному клієнту Приватбанка, який пройшов процедуру ідентифікації.

1.1.1.55. Кредитна картка - платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом.

1.1.1.76 Платіжна картка (картка) - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду картки, що використовується для ініціалізації переказу коштів з рахунку платника або відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів готівкою у касах банку або через банківський автомат, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Залежно від умов, за якими відбуваються розрахунки з використанням платіжної картки, можуть використовуватися дебетова, кредитна схеми обслуговування карток. Платіжна картка є ідентифікаційним засобом та інструментом для здійснення операцій, визначених чинним законодавством та договором між банком і клієнтом.

1.1.1.100. Засоби доступу - набір засобів, що видаються/визначаються Банком для ідентифікації та автентичності Клієнта через віддалені канали обслуговування. До засобів доступу до системи Internet-banking Приват24 належать ідентифікатор (логін) користувача, постійний пароль, одноразові (динамічні) паролі. До засобів доступу до послуги MobileBankin - номер мобільного телефону та персональний номер (нік), до Контактного Центру Банку, цілодобової служби «консьєрж-сервіс» - контрольна інформація клієнта, у пристроях самообслуговування - Картка і ПІН та/або одноразовий (динамічний) пароль.

1.1.1.122. PIN-код персональний ідентифікаційний номер (ПІН) код, відомий тільки власнику картки, необхідний для його ідентифікації під час здійснення операцій з використанням платіжної картки.

Обов'язки клієнта:

1.1.2.1.2. Не передавати картки, стікер PayPass, ПІНи третім особам, не використовувати картки, стікер PayPass або нанесені на них дані у цілях, що не передбачені Договором або суперечать чинному законодавству.

1.1.2.1.13.1. У випадку заперечення власником картки операцій, здійснених з використанням карток, стікера PayPass або інформації, нанесеної на картці, власник картки повинен протягом тридцяти днів з моменту утримання грошових коштів з рахунка звернутися в Банк і заявити про операції, що оскаржуються і про причини заперечування, подати письмову заяву ( у разі якщо вирішення питання передбачає таку необхідність).

1.1.2.1.14. У випадку якщо держателю картки відомі факти про незаконне використання картки, держатель картки зобов'язаний у триденний термін після усної заяви про втрату картки, стікера PayPass, ПІНа надати в Банк детальний виклад обставин втрати картки, стікера PayPass, ПІНа і відомі факти про їх незаконне використання.

1.1.2.1.21. Негайно повідомляти Банк шляхом дзвінків до Коллцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту, про втрату/викрадення картки, стікера PayPass, SIM-картки мобільного телефону, несанкціоновані транзакції за його рахунками ( а також за рахунками 3-х осіб).

Вимоги безпеки:

2.1.1.9.5. Держатель зобов'язується: - не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію…

Відповідальність сторін:

2.1.1.7.3. У разі якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесеними на карті даними.

Правовідносини у сфері функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, проведення переказу коштів у межах України, відповідальності суб'єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно з п.1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, тримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Постановою НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» було затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням (далі Положення).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Положення визначено, що залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням електронних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми.

Кредитна платіжна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням електронного платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії.

Згідно із пунктом 8 видача за електронними платіжними засобами готівки через банківські автомати самообслуговування (далі - банкомат) у межах України здійснюється в гривнях, а через банкомати уповноважених банків-емітентів - у гривнях або у валюті рахунку, до якого емітований електронний платіжний засіб.

Пунктами 2,6 розділу VI Положення визначено, що користувач зобов'язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобовязаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

За загальним правилом зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа.

Таким, чином, суд встановив, що відповідачем були порушені умови договору, а саме пункт 2.1.1.9.5, яким встановлено обов'язок держателя картки не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, - не передавати картку (її реквізити), для здійснення операцій іншими особами, вживати інших заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання картки; нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів; операціями по зміні ПІНу; - не здійснювати операції з використанням реквізитів картки після її здачі до банку або після закінчення терміну її дії, а також картки, заявленої як втрачена.

Згідно із пунктом 2.1.1.7.3. Умов та правил встановлена повна відповідальність держателя картки у разі якщо держатель дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесеними на карті даними.

У відповідності до вимог пункту 1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг Приватбанком банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Картки, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в СМС-повідомлені, ПІН-коду, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobileBankin або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Таким чином,суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено свою невинуватість, а обставини викладені у відзиві не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконав належним чином умов кредитного договору.

Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню, а саме: з відповідача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 94646 грн. 81 коп., яка складається з тілу кредиту в сумі 35223 грн. 03 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 16394 грн. 69 коп., нарахованої пені в сумі 38045 грн. 91 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 4483 грн. 18 коп. (процентна складова).

Згідно платіжного доручення № PROM7BР4HU від 27.08.2018 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору, тому з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 1762 грн. 00 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 12,13, 19, 81, 141, 247,258-259, 263-265,279,354 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 526, 530, 614, 626, 628, 629, 634, 638, 599, 1046, 1048,1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», постановою НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Йожикова), 176, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 16.12.2016 року в розмірі 94646 (девяносто чотири тисячі шістсот сорок шість) грн. 81 коп., яка складається з наступного:

- 35223, 03 грн. тіло кредиту;

- 16394,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 38045,91грн. - заборгованість за пенею;

- 4983,18 грн. 00 коп. заборгованість по судовим штрафам.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Йожикова), 176, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № 3111, МФО 305299) судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 26.11.2018 року.

Суддя:ОСОБА_4