Справа № 158/2560/18
Провадження № 2-о/0158/95/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2018 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючої судді Корецької В.В.
при секретарі Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.
Покликається на ті обставини, що він народився 22 грудня 1958 року в м. Воркута, Комі АРСР.
Зазначив, що в подальшому проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповіддю Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області на адвокатський запит.
Заявник з 2005 року без реєстрації проживав ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою Завітненської сільської ради.
Просить суд, встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, Комі АРСР, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2018 року по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку окремого провадження.
Заявник в судове засідання не зявився, згідно з поданою заявою просить проводити розгляд справи без його участі, заяву підтримав, просив суд її задовольнити.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Воркута, Комі АРСР.
В подальшому проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповіддю Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області на адвокатський запит від 20.09.2018 року (а.с.6).
З 2005 року ОСОБА_1 проживав без реєстрації по вул. Шевченка, 79 у с. Завітне Ківерцівського району Волинської області, що підтверджується довідкою Завітненської сільської ради № 566 (а.с.7).
Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.
За приписами п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 рік.
У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Суд зазначає, що у відповідності до п. 3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.
Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, враховуючи те, що без встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 не може отримати паспорт громадянина України, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення його заяви та встановлення факту постійного проживання на території України заявника станом на 24 серпня 1991 року по 2018 рік.
Керуючисьст.ст.5, 10, 13, 19, 76-77, 81, 133, 141, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Комі АРСР на території України станом на 24 серпня 1991 року по 2018 рік.
Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Заявник - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_6.

Заінтересована особа - Луцький міський відділ ДМС України у Волинській області, місцезнаходження: м. Луцьк вул. Кравчука, 12, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька