Справа № 211/5029/18
Провадження № 2/211/2253/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 листопада 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьоїх особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради міста ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з дитиною , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради міста ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з дитиною. Мотивуючи свої вимоги, тим, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком є позивач. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.05.2014 року встановлено порядок участі позивача у вихованні дитини та встановлено йому спілкування коли перебуває у м. Кривому Розі зустрічі тривалістю 1-2 доби, місце зустрічей без обмежень. Також суд зобовязав відповідача ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною. При винесенні вказаного рішення суд посилався на те, що дитина мала тільки 2 роки, а тому для неї стресовими могли бути ситуації довго перебувати без матері. Зараз дитині 6 років і тому позивач звертається до суду та просить зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 не чинити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у встановлений для спілкування та виховання час, визначити для ОСОБА_1 наступний спосіб у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5 : під час перебування ОСОБА_1 у місті ОСОБА_4, тривалістю 2-3 доби, місце зустрічей без обмежень; дозволити ОСОБА_1 безперешкодно відвідувати доньку ОСОБА_5 в учбових закладах та інших установах, на всіляких заходах, в яких безпосередньо бере участь дитина; відпочинок у святкові дні , в період відпустки ОСОБА_1 з правом виїзду з міста ОСОБА_4 в межах України без дозволу матері ОСОБА_2, за межі України з дозволу матері ОСОБА_2, спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_5 засобами телефонного, поштового, електронного та іншого звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_5; зобовязати ОСОБА_2 за два дні до зустрічі ОСОБА_1 із донькою ОСОБА_5 надавати ОСОБА_1 точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування доньки ОСОБА_5 , а у разі настання таких змін, повідомляти ОСОБА_1 про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позивач бажає приймати участь у житті дитини та її вихованні, намагається сприяти її нормальному позитивному розвитку, та в ситуації що склалася максимально підтримувати стосунки з дитиною, відповідач цьому перешкоджає. Сімейні відносини у сторін не склалися, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.08.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Пояснив, що відповідач не дає йому бачитися з дитиною, дитина проживає у чужих людей, зустрічі з дитиною проходять не за рішенням суду, а за бажанням відповідача, як вона вирішить. Коли він приїздить до м. Кривого Рогу та зустрічається з донькою, то за всі розваги він сплачує. Кожного року він приїздить на день народження дитини дарує подарунки, привозить подарунки і кожного разу коли приїздить. З донькою зустрічатися у батьків відповідача. Позивач вважає, що донька вже виросла и може обходитися без мами. Про випускний з дитячого садочка позивач не цікавився, але він цікавився про 1 вересня і про школу , де буде навчатися дитина, спочатку відповідач не говорила, а потім повідомила про школу. Телефону у дитини немає.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що коли приїздив позивач він зустрічався з донькою, але виключно в її присутності , вона не дає доньку позивачеві саму, заперечує проти зустрічей без неї. З моменту народження дитини він не проявляв піклування та турботи, всі гроші були у позивача, вона пішла коли дитині був 1 рік, так як було насильство. Дитину не забезпечував самим необхідним, не дарував подарунки, не був присутній на заходах у дитячому садочку, де приймала участь дитина. З 2014 року позивач не приймає участі у житті дитини, на випускному доньки з дитячого садочка не був присутній. Аліменти позивач не платив 6 місяців, зараз протягом 5 місяців знову не виплачує. При зустрічах в її присутності відповідач не заважає позивачеві спілкуватися з дитиною. Позивач не наладив відносини з донькою, вона не хоче нікуди з ним їхати. В місто позивач приїздить два рази на місяць. За 4 роки зустрічається з дитиною 1-2 рази на місяць. Дитина батька любить, чекає його, тому позивач не проти їх зустрічей, але тільки в її присутності.

Представник третьої особи з позовними вимогами погодилась частково, заперечувала в частині виїзду дитини за кордон, в частині виїзду дитини за межі міста покладалася на розсуд суду.

Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі та мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 11 - копія свідоцтва про народження).

Згідно із копією рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради № 88 від 19.02.2014 року, установлено наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: періодичність зустрічей під час перебування ОСОБА_1 в м. Кривому Розі; тривалість зустрічей 1-2 доби, під час відпустки ОСОБА_1, батько проводить з дитиною 10 діб. Місце зустрічей без обмежень. Зустрічі батька з донькою рекомендується проводити за попередньою домовленістю з ОСОБА_2, матір*ю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а. с. 9 - копія рішення).

Згідно рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.05.2014 року встановлено порядок участі позивача у вихованні дитини та встановлено йому спілкування коли перебуває у м. Кривому Розі зустрічі тривалістю 1-2 доби, місце зустрічей без обмежень. Також суд зобовязав відповідача ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною. (а. с. 10- рішення).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.08.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. (а.с. 9).

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_6 РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вищевказаної Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 18 вищевказаної Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Перш за все суд звертає увагу на те, що у сімейних відносинах, які склалися між сторонами цієї справи, дійсно наявний спір про порядок участі батька та матері у спілкуванні та вихованні доньки, адже позивач бажає спілкуватися із дитиною за тим графіком, який визначений в позовних вимогах, в той час як відповідач (мати дитини) не погоджується із таким порядком спілкування.

Судом на підставі вищенаведених письмових доказів та пояснень сторін встановлено, що позивач має бажання приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, а дитина в свою чергу потребує спілкування із батьком.

Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні доньки, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статтей 8, 12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року та прийняв до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дочки, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При встановленні способу спілкування ОСОБА_1, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні та доцільність прийняття батьком участі у вихованні доньки, зважає на вік неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити позов частковою.

Оскільки на момент ухвалення рішення неповнолітній ОСОБА_5 6 років, вона навчається у школі, тобто є більш адаптованою до соціуму, однак на тривалий час розлучати її з мамою не можна, та як це буде стресом для дитини.

Суд не вважає за доцільне задовольняти вимоги позивача про відпочинок у святкові дні, в період відпустки ОСОБА_1 з правом виїзду з міста ОСОБА_4 в межах України без дозволу матері ОСОБА_2, за межі України з дозволу матері ОСОБА_2, так як дитина ще не в тому віці щоб без матері подорожувати та виїздити за кордон.

Щодо позовних вимог усунути перешкоди у спілкуванні шляхом необмеженого спілкуванні засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, суд вважає, що ці вимоги є передчасними, оскільки дитина в силу свого віку користуватися телефоном чи іншим видом зв'язку за призначенням не вміє, більше того дитина не має телефону.

Стосовно вимоги позивача про зобов*язання ОСОБА_2 за два дні до зустрічі ОСОБА_1 із донькою ОСОБА_5 надавати ОСОБА_1 точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування доньки ОСОБА_5, а у разі настання таких змін, повідомляти ОСОБА_1 про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин, то суд вважає таку вимогу не коректною та не передбаченою законом , адже суд не може обмежити Конституційні права та свободи людини.

На підставі вищевикладеного, виходячи з відсутності доказів негативного впливу батька на дитину, рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, інтересів дитини, її віку, наявності належних умов для спілкування батька з дитиною, засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за необхідне визначити наступні способи участі батька у спілкуванні та вихованні його дитини: Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 не чинити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у встановлений для спілкування та виховання час. Визначити для ОСОБА_1 наступний спосіб у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5 : - під час перебування ОСОБА_1 у місті ОСОБА_4, тривалістю 2-3 доби, місце зустрічей без обмежень; - дозволити ОСОБА_1 безперешкодно відвідувати доньку ОСОБА_5 в учбових закладах та інших установах, на всіляких заходах, в яких безпосередньо бере участь дитина.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що в разі подальшої зміни у відносинах із донькою, а також зміни інших обставин, він не позбавлений можливості звертатись, в тому числі до суду, за зміною способу участі його у вихованні та спілкуванні зі донькою.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради міста ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 не чинити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у встановлений для спілкування та виховання час.

Визначити для ОСОБА_1 наступний спосіб у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_5 :

- під час перебування ОСОБА_1 у місті ОСОБА_4, тривалістю 2-3 доби, місце зустрічей без обмежень;

- дозволити ОСОБА_1 безперешкодно відвідувати доньку ОСОБА_5 в учбових закладах та інших установах, на всіляких заходах, в яких безпосередньо бере участь дитина.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_7