Справа № 369/4951/18 Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/3631/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 58 11.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді-Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Олійника В.І.,
за участю секретаряДрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_6, комунальне підприємство «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, про забезпечення позову до пред'явлення позову до суду,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Києво-Святошинського районного суду в порядку цивільного судочинства із заявою про забезпечення позову до пред'явлення позову до суду, заінтересовані особи: ОСОБА_6, комунальне підприємство «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, де просив суд вжити заходи забезпечення його майбутнього позову до ОСОБА_6, Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (колишня назва - Комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області) про визнання договору дійсним, визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - до його пред'явлення до суду шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України від 01.02.2018 № 278/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що він з метою захисту його прав на двокімнатну квартиру - загальною площею - 73,8 кв.м. та житловою площею - 34,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, має намір звернутися на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 19 та ч. 1 ст. 30 ЦПК України до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_6 та Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про:

1) визнання дійсним договору про припинення зобов'язання переданням відступного від 08.03.2018, укладеного між ним та ОСОБА_6 на предмет надання останнім замість виконання його зобов'язання щодо повернення йому боргу у сумі 1 300 000 грн. відступного, а саме: вище вказаної квартири;

2) визнання протиправною відмови Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області щодо державної реєстрації на його ім'я права власності на двокімнатну квартиру - загальною площею - 73,8 кв.м. та житловою площею - 34,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору про припинення зобов'язання переданням відступного від 08.03.2018, укладеного між ним та ОСОБА_6 на предмет надання останнім замість виконання його зобов'язання щодо повернення йому боргу у сумі 1 300 000 грн. відступного;

3) зобов'язання Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області вчинити дії щодо державної реєстрації на його ім'я права власності на двокімнатну квартиру - загальною площею - 73,8 кв.м. та житловою площею - 34,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору про припинення зобов'язання переданням відступного від 08.03.2018, укладеного між ним та ОСОБА_6 на предмет надання останнім замість виконання його зобов'язання щодо повернення йому боргу у сумі 1 300 000 грн. відступного.

Так, 15.09.2017 заявником було укладено з ОСОБА_6 договір позики, відповідно до якого останній позичив у нього 1 300 000 грн. на строк до 05.03.2018.

05.03.2018 ОСОБА_6 борг не повернув, тому 07.03.2018 ОСОБА_5 звернувся до нього з вимогою повернути кошти.

Оскільки ОСОБА_6 не мав змоги повернути кошти, тому було підписано 08.03.2018 договір № 1 про припинення зобов'язання переданням відступного. Так, згідно з вказаним правочином заявник з ОСОБА_6 домовились про повне припинення його зобов'язань переді ОСОБА_5, відповідно до договору позики від 15.09.2017, шляхом надання ним замість виконання його зобов'язання щодо повернення йому боргу у сумі 1 300 000 грн. відступного, а саме: двокімнатної квартири - загальною площею - 73,8 кв.м. та житловою площею - 34,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На підтвердження надання заявнику відступного ним з ОСОБА_6 було підписано 08.03.2018 акт приймання-передачі майна у власність двокімнатної квартири - загальною площею - 73,8 кв.м. та житловою площею - 34,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

09.03.2018 заявник звернувся до Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (колишня назва - Комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області) з проханням провести державну реєстрацію на його ім'я права власності на двокімнатну квартиру - загальною площею - 73,8 кв.м. та житловою площею - 34,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору про припинення зобов'язання переданням відступного від 08.03.2018, укладеного між ним та ОСОБА_6 на предмет надання останнім замість виконання його зобов'язання щодо повернення йому боргу у сумі 1 300 000 грн. відступного.

Проте, ОСОБА_5 було відмовлено у вчиненні реєстраційної дії листом за вих. № 11/1-л від 12.03.2018. Мотивом такої відмови стало те, що наданий ним договір не був нотаріального посвідчений, а також, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 01.02.2018 № 278/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Комунального підприємства «Новозаводське» до державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державним підприємством «Національні інформаційні системи» було заблоковано доступ до ДРРП.

З огляду на викладене та посилаючись на норми законодавства, заявник вважав, що для забезпечення його майбутнього позову слід зупинити дію Наказу Міністерства юстиції України від 01.02.2018 № 278/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Комунального підприємства «Новозаводське», з огляду на те, що такий вид забезпечення позову є необхідним для ефективного захисту його порушених прав та інтересів і співмірним із заявленими ним у майбутньому позовними вимогами, а також не порушує прав та інтересів інших осіб.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2018 року заяву ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_6, комунальне підприємство «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу до пред'явлення позову до суду задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (колишня назва - Комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області) про визнання договору дійсним, визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - до його пред'явлення до суду шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України від 01.02.2018 № 278/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та повернуи позивачу заяву про забезпечення позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не з'ясовано всі обставини, що мають значення при вирішенні питання про забезпечення позову, що призвело до передчасного висновку про задоволення такої заяви та вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім того, скаржник звертає увагу суду на те, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ст. 19 ЦПК України). Також, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді i переданий на його розгляд з такими вимогами.

Проте, вимога щодо визнання протиправним відмови щодо вчинення реєстраційних дій являється самостійною вимогою, оскільки, остання непов'язана з вимогою про визнання недійсним договору від 08.03.2018.

Водночас, вимога щодо зобов'язання відповідача вчинити реєстраційні дії, є похідною від вимоги про визнання незаконною відмови.

Оскільки, вимога про визнання протиправним рішення про відмову Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області - являється оскарженням дій чи бездіяльності суб'єктів, що здійснюють владні управлінські функції на виконання вимог Закону у справі, та не є похідною, тому її розгляд відноситься до справ, які підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, вимога про визнання дійсним договору про припинення зобов'язання переданням відступного, підлягає розгляду за правилами ЦПК України.

Таким чином, заявник об'єднав в одне провадження вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, що не допускається відповідно до статті 20 ЦПК України.

В свою чергу, заява про забезпечення позову направлена саме на вжиття заходів передбачених ЦПК України в частині вимог, пов'язаних з державною реестрацією.

Відповідно, Києво-Святошинський районний суд Київської області розглянув клопотання заявника, що за предметною юрисдикцією підлягає розгляду іншими судами. Судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права під час розгляду заяви в порядку цивільного судочинства.

Також зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, не навів жодних мотивів стосовно того, яким чином наказ Міністерства юстиції України від 01.02.2018 №278/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реестраторів Комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» порушує права заявника.

Додатково наголошує, що предметом даної судової справи є визнання дійсним договору про припинення зобов'язання переданням відступного, визнання протиправною відмови, та зобов'язання вчинити дії. Позивачем не оскаржується наказ Міністерства юстиції України від 01.02.2018 №278/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

Так, апелянт вважає, що позивач міг звернутися із заявою про реєстрацію речових прав на нерухоме майно до будь-якого реєстратора для подальшої реалізації своїх прав та наголошує, що наказ Міністерства юстиції України № 278/5 жодним чином не порушує законних прав та інтересів позивача, а тому зупинення дії Наказу № 278/5 є безпідставним.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзив не подавався.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу до пред'явлення позову до суду, місцевий суд виходив з того, що в спірних правовідносинах існує ризик утруднення та унеможливлення виконання рішення по даній справі.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи роз'яснення Верховного Суд України, що містяться в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що зміст позовних вимог, обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що викладені у відповідній заяві та надані позивачем докази не свідчать про те, що невжиття таких заходів призведе до утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Відповідно, позивачем недостатньо обґрунтовано своє припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити рішення суду, оскільки обраний заявником спосіб забезпечення майбутнього позову взагалі не відповідає його позовним вимогам, наказ, дію якого він просив зупинити, не є предметом спору і ним не оскаржується, а Міністерство юстиції України взагалі не є стороною спору, тобто дійсний спір відсутній.

Окрім того, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначає, що причиною такого способу захисту заявника є те, що йому було відмовлено КП «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області у вчиненні реєстраційної дії листом за вих. № 11/1-л від 12.03.2018 і мотивом такої відмови стало те, що наданий ним договір не був нотаріального посвідчений, а також, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 01.02.2018 № 278/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Комунального підприємства «Новозаводське» до державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державним підприємством «Національні інформаційні системи» було заблоковано доступ до ДРРП.

На думку колегії суддів, зазначене твердження суду не відповідає дійсності, оскільки державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і позивач не був позбавлений права звернутися із заявою про реєстрацію речових прав на нерухоме майно до будь-якого іншого реєстратора для подальшої реалізації своїх прав.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу та є обґрунтованими.

У відповідності до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за необґрунтованістю та безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову до пред'явлення позову до суду відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

В.І. Олійник