Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2018 Справа №607/10157/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що шлюб зареєстровано 16 травня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу 06 квітня 2003 року народився син ОСОБА_3 та 22 травня 2007 року народилась дочка ОСОБА_4. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок різних поглядів на сімейні відносини та ведення спільного господарства між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до припинення між ними подружніх відносин, на протязі тривалого періоду часу вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі ,щодо надання строку на примирення подружніх стосунків заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив ,що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо розірвання шлюбу та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом установлено:

Позивач ОСОБА_1 (прізвище до реєстрації шлюбу Рудик) та відповідач ОСОБА_2 вступили у зареєстрований шлюб 16 травня 2002 року, про що зроблено актовий запис №445 Відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 16 травня 2002 року видано свідоцтво про одруження серії 1-ИД №072560.

Від шлюбу сторін 06 квітня 2003 року народився син ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис №816 Відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 16 травня 2003 року видано свідоцтво про народження серії 1-ИД №131168 та 22 травня 2007 року народилась дочка ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис №1073 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Внаслідок різних характерів та поглядів на сімейне життя між сторонами часто виникали сварки, що призвело до того, що вони припинили подружні відносини, перестали вести спільне господарство та разом не проживають. При цьому, позивач вказує, що необґрунтовані претензії відповідача принижують її честь та гідність, а постійні сварки негативно впливають на морально-психологічний стан дітей.

Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне:

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований шлюб 16 травня 2002 року, про що зроблено актовий запис №445 Відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області.

ОСОБА_1 складення повного тексту рішення суду 10 вересня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_2.

Головуючий суддяОСОБА_5