Ухвала

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 739/334/17

провадження № 61-43088ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

АналізЄдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 32 076,69 грн.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 12 600,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2018 року рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року змінено в частині розміру відшкодування шкоди та розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 15 738,49 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2018 року. Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу до суду першої або апеляційної інстанції на новий розгляд. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 739/334/17становить 32 076,69 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 739/334/17 є малозначною у силу вимог закону.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, однак стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутня практика щодо вирішення спорів про відшкодування шкоди при взаємодії джерел підвищеної небезпеки, тому у даній справі суди першої та апеляційної інстанцій не мають чіткої правової позиції. Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує в чому саме проявляється відсутність єдності судової практики та чому справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що справа має для нього виняткове значення, оскільки він є студентом та немає власних доходів. Проте до матеріалів касаційної скарги ОСОБА_1 не додано будь-яких доказів на підтвердження цих обставин.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат