справа № 274/1099/18
провадження № 2/0274/1393/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.18 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Поступайло Х.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду м.Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання втратившими право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

В березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 За вказаною адресою зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2- його дочка, ОСОБА_3-зять, ОСОБА_4- внук, ОСОБА_5-внук. Протягом 10 років вони проживають в Росії, а точної адреси йому не відомо. Відповідачі не сплачують комунальних послуг, не беруть участі в утриманні будинку. Як власник, він позбавлений права вільно розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.05.2018, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву не надали, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися за зареєстрованою адресою проживання, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомлено.

Суд, за письмовою згодою позивача, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно) , яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення, позивач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 21.12.1976 року ( а.с. 7, 9).

Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої МК ВЖРЕП №7 в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, 1971 р.н., - дочка позивача, ОСОБА_3, 1972 р.н. -зять, ОСОБА_4, 1991 р.н. - внук, ОСОБА_5, 1997 р.н. -внук позивача. Проте у вказаному житлі такі особи не проживають протягом десяти років, що вбачається із акту МК ВЖРЕП №7 м.Бердичева. (а.с.10)

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, 1971 р.н., - дочка позивача, ОСОБА_3, 1972 р.н. -зять, ОСОБА_4, 1991 р.н. - внук, ОСОБА_5, 1997 р.н. -внук позивача, не є власниками будинку АДРЕСА_1, не проживають у вказаному житлі протягом останніх десяти років.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачі без поважної причини не проживають за місцем своєї реєстрації десять років, а тому є підстави визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5, 1997 р.н., такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 176 грн. 20 коп. понесених ним судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 28 серпня 2018 року.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко