ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/299/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Дубової М.В.,

учасники справи: представник апелянта Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Коруняк Л.В., позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2018 року (суддя Бондарчук В.В.) за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та запису в поземельній книзі,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та запису в поземельній книзі.

Позов мотивовано тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 травня 2018 року визнано незаконними дії Державного кадастрового реєстратора відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Фощій Г.Л. щодо внесення нею 16 лютого 2015 року до Державного земельного кадастру відомостей про формування та присвоєння кадастрового номера НОМЕР_1 земельній ділянці комунальної власності Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району для будівництва та обслуговування закладів освіти, площею 2,3261 га, яка розташована по АДРЕСА_1. Зазначеним судовим рішенням також встановлено, що земельна ділянка площею 0,085 га, яка належала на праві власності ОСОБА_8, що зображена на державному акті на право приватної власності ОСОБА_8 на землю серія НОМЕР_2 від 04 вересня1996 року, як окрема земельна ділянка, не за адресою АДРЕСА_2, а за іншою адресою по АДРЕСА_1, була поглинута сформованою земельною ділянкою з кадастровим номером № НОМЕР_1 площею 2,3261 га, розташованою по АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що оскільки дії кадастрового реєстратора щодо державної реєстрації земельної ділянки Лісовогринівецької сільської ради площею 2,3261 га визнані судом незаконними, то наслідком має бути скасування реєстрації цієї земельної ділянки. З посиланням на норми ст.ст. 24, 25, 39 Закону України «Про державний земельний кадастр» просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2018 року позов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки комунальної власності Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування закладів освіти площею 2,3261 га, що розташована по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Скасовано запис в поземельній книзі щодо реєстрації земельної ділянки комунальної власності Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування закладів освіти площею 2,3261 га, що розташована по АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 шляхом внесення до державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне дослідження доказів по справі, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянтом зазначалося, що державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі було правомірно внесено відомості до Державного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, яка перебуває у комунальній власності Лісовогринівецької сільської ради, оскільки при зверненні Лісовогринівецької сільської ради до державного кадастрового реєстратора нею, згідно вимог ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», подавалася документація із землеустрою.

Головне управління Держгеокадастру наділене повноваженнями щодо розпорядження землями державної власності в межах Хмельницької області, водночас, розпорядження щодо спірної ділянки було здійснено Лісовогринівецькою сільською радою, зокрема, 16 березня 2011 року на 6-ій позачерговій сесії Лісогринівецької сільської ради було прийнято рішення №60 про надання дозволу Лісовогринівецькій сільській раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо безкоштовної передачі у постійне користування земельної ділянки загальною площею 2,3940 га в межах населеного пункту с. Лісові Гринівці, для будівництва та обслуговування будівлі навчального закладу. 19 липня 2012 року на 19-ій черговій сесії Лісовогринівецької сільської ради було прийнято рішення №64 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо безкоштовної передачі у постійне користування земельної ділянки та передано у постійне користування Лісовогринівецькій сільській раді земельну ділянку загальною площею 2,3261 га, а тому, саме Лісовогринівецька сільська рада при прийнятті рішення щодо передачі вказаної земельної ділянки у постійне користування мала з'ясувати, чи перетинається спірна ділянка із земельною ділянкою, яка належала ОСОБА_8

Вказував, що ОСОБА_5 не звертався до суду з позовом про скасування рішень Лісовогринівецької сільської ради, крім того, позивач не звертався до Державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення відомостей про земельну ділянку, яка перебувала у приватній власності його батька, відомості про вказану земельну ділянку до Державного кадастру не вносились. Водночас, факт накладання земельних ділянок може визначити лише Державний кадастровий реєстратор.

Вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт накладки спірних земельних ділянок.

Крім того, зазначає, що норма ст.24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» передбачає вичерпний перелік підстав, згідно яких державний кадастровий реєстратор може прийняти рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, також, можливе скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку за наявності підстав визначених ст.140 Земельного кодексу, проте, скасування реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за рішенням суду в законодавстві не передбачено.

Апелянт вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не несе зобов'язання за вимогами позовної заяви щодо скасування відомостей про земельні ділянки у Державному земельному кадастрі, оскільки не може втручатися в діяльність Державного кадастрового реєстратора в силу вимог ст.9 ЗУ «Про державний земельний кадастр».

Зазначав, що згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30 травня 2017 року №88389609 власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 є Лісовогринівецька сільська рада, рішенням суду відповідний запис про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку не скасований. Вважає, що лише після скасування права власності на спірну земельну ділянку може розглядатися питання щодо скасування запису про власників земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Вказує, що в силу ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор мав перевірити відповідність документів вимогам законодавства, крім того, частина 6 ст.24 вказаного закону передбачає відмову у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки у разі невідповідності поданих документів вимогам законодавства, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки.

ОСОБА_5 вказував, що успадковане ним право власності на належну його батькові земельну ділянку площею 0,085 га виникло у останнього в 1996 року і, на момент державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за Лісовогринівецької сільської ради, не припинилось.

Вважає посилання апелянта на рішення 6-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради від 13 березня 2011 року безпідставним, оскільки такого рішення, як і іншого рішення не існує. Вказана обставина підтвердилась під час розгляду цивільної справи №686/10651/17, а також повідомленням архівного сектору Хмельницької РДА№88 від 07 грудня 2017 року.

Не погоджується з доводами апеляційної скарги, що він не звертався до державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення відомостей про земельну ділянку, яка перебувала у власності його батька, при цьому вказує, що у зв'язку з виявленням факту накладання на його земельну ділянку земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, стало неможливим подальше виготовлення технічної документації, а тому у нього не було потреби звертатися до державного кадастрового реєстратора, для захисту порушеного реєстратором права він звернувся до суду, оскільки способом захисту його порушеного права може бути позов про скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки.

В судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Коруняк Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.

Представник Лісовогринівецької сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що наявність запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 та відкриття поземельної книги унеможливлюють присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, та виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,085 га, право власності на яку з 1996 року належало спадкодавцю ОСОБА_8, а в подальшому право на спадкування якої не може реалізувати спадкоємець ОСОБА_5, у зв'язку з чим обраний спосіб захисту не суперечить закону.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 04.09.1996 року ОСОБА_8 належала земельна ділянка площею 0,452 га, яка складалась з двох земельних ділянок площею 0,376 га та 0,085 га, що були розташовані на території Лісовогринівецької сільської ради, с.Лісові Гринівці, АДРЕСА_2.

28 серпня 2014 року ОСОБА_8 помер.

Для оформлення свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки ОСОБА_5 звернувся до ліцензованої землевпорядної організації ФОП ОСОБА_9 з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та присвоєння їм кадастрових номерів.

Після проведення кадастрової зйомки земельної ділянки площею 0,085 га було встановлено, що земельна ділянка накладається на іншу земельну ділянку згідно даних, які містяться на публічній кадастровій карті України, за кадастровим номером НОМЕР_1.

Із витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка, площею 2,3261 га, для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, форма власності комунальна, розташована АДРЕСА_1, Лісовогоринівецька ЗОШ І-ІІІ ст., кадастровий номер НОМЕР_1, 16 лютого 2015 року на праві власності зареєстрована за Лісовогринівецькою сільською радою (а.с.15-16).

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна вбачається, що підставою виникнення права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, є Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року (а.с.17).

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт накладення меж земельної ділянки площею 2,3261 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти з кадастровим номером НОМЕР_1 на межі земельної ділянки переданої у власність ОСОБА_8 для ведення підсобного господарства в 1996 році відбулося в результаті дій державного кадастрового реєстратора Фощій Г.Л., яка 16 лютого 2015 року сформувала та здійснила реєстрацію у Державному земельному кадастрі зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за заявою Лісовогринівецької сільської ради встановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24.05.2018 року, яке вступило в законну силу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2018 року, яке вступило в законну силу, визнано незаконними дії Державного кадастрового реєстратора у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Фощій Г.Л., щодо внесення 16.02.2015 року до Державного земельного кадастру відомостей про формування та присвоєння кадастрового номера НОМЕР_1 земельній ділянці комунальної власності Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району для будівництва та обслуговування закладів освіти, площею 2,3261 га, розташовану за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, АДРЕСА_1.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вказана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру.

Згідно ч.5 цієї статті внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

В силу ст.9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Згідно ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 5 цієї статті 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Ведення Поземельної книги врегульовано ст.25 цього Закону та Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17 жовтня 2012 року №1051.

Згідно ч.2, 3 ст.25 цього Закону поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 57 Порядку ведення державного земельного кадастру поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156 цього Порядку.

Відповідно до п.60 Порядку запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Згідно зі ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Захист прав громадян і юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом способів.

Відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За таких обставин, висновок суд першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у спосіб обраний позивачем щодо захисту його порушених прав є правильним, оскільки наявність запису про реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 та відкриття поземельної книги унеможливлюють присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці та виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,085 га, право на спадкування якої не може реалізувати позивач.

Твердження апелянта щодо того, що 16 березня 2011 року на 6-ій позачерговій сесії Лісогринівецької сільської ради було прийнято рішення №60 про надання дозволу Лісовогринівецькій сільській раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо безкоштовної передачі у постійне користування земельної ділянки загальною площею 2,394 га в межах населеного пункту с. Лісові Гринівці, для будівництва та обслуговування будівлі навчального закладу, 19 липня 2012 року на 19-ій черговій сесії Лісовогринівецької сільської ради було прийнято рішення №64 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо безкоштовної передачі у постійне користування земельної ділянки та передано у постійне користування Лісовогринівецькій сільській раді земельну ділянку загальною площею 2,3261 га, є безпідставними, оскільки рішення 6-ї позачергової сесії Лісогринівецької сільської ради від 13.03.2011 року не приймалось, що встановлено рішенням суду від 24.05.2018 року. Згідно повідомлення архівного сектора Хмельницької районної державної адміністрації такі рішення до архіву не передавалися. Крім того, як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав (а.с.17) підставою виникнення права власності зазначено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 р.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2018 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова