Копія Справа № 326/456/18
Провадження № 2/326/234/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої судді Чапланової О.М.,

при секретарі Бородай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.11.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та ОСОБА_2 договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

ОСОБА_2 свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі.

В порушення норм закону та умов договору, відповідачка зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, у звязку із чим станом на 28.02.2018 року має заборгованість в розмірі 33386 грн. 91 коп., яка складається з: 484,34 грн. - заборгованість за кредитом; 27134,53 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3702,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1566,04 грн. штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.11.2006 року в розмірі 33386 грн. 91 коп. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву (а.с.52), в якому зазначила, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в сумі 484,34 грн. та фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. вона визнає, позовні вимоги в частині стягнення пені та комісії в розмірі 3702 грн., заборгованості за процентами в сумі 27134,53 грн. та штрафу в розмірі 1566,04 грн. (процентна складова) не визнає.

Письмового договору з банком вона не укладала, а надала банку заяву про отримання кредитної

картки та дійсно отримала її та користувалася. З її заяви вбачається, що кредитний

ліміт складає 2500 грн, а не 4000 грн, як зазначено у позовній заяві, а також, що у заяві не зазначено

який процент за користування кредитом вона повинна сплачувати. Зі змісту Умов та правил надання банківських послуг також не вбачається, що процентна ставка за користування кредитним лімітом складає 36 відсотків річних. Позивач не посилається на конкретні умови договору або Умови та правила надання банківських послуг, що унеможливлює нарахування процентів. Згідно таблиці розрахунку взагалі вбачається змінення процентної ставки з 36 відсотків до 43.2 відсотків, яке нічим не обґрунтоване у позові. Тому нарахування процентів за користування кредитом вважає

безпідставним. Умовами та правилами надання банківських послуг не

передбачено розмір пені, комісії та можливість їх нарахування у випадку порушення умов

договору, тому їх нарахування є також безпідставним. Щодо нарахування всих видів

щтафів, п. 8.6 передбачено фіксовану частину штрафу - 500 грн та процентну складову, але

процентна складова вираховується з суми нарахованих процентів, які не передбачені

взагалі, тому її заперечення щодо штрафу (процентної складової) обґрунтовані

відсутністю умов договору щодо нарахування процентів.

З наданого банком розрахунку вбачається, що при процентній ставці по кредиту: до 31.12.2012 року 36%, з 01.01.2013 року 30%, з 01.09.2014 року 34,80 %, з 01.04.2015 року 43,20 %, проценти, нараховані ОСОБА_2, в багато разів перевищують заборгованість за кредитом. Сума щомісячних нарахувань процентів за прострочену заборгованість, яка мала місце з грудня 2006 року до 28.02.2018 року, неспівмірно зростала від 0,18 грн. до 27134,53 грн., що не відповідає умовам договору. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з неї пені та комісії в розмірі 3702 грн., заборгованості за процентами в сумі 27134,53 грн. та штрафу в розмірі 1566,04 грн. (процентна складова).

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідь на відзив (а.с.63-69, 83-89)), в якій зазначено, що між банком та позичальником укладено договір у письмовій формі, зміст якого зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та ОСОБА_2, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить його підпис у заяві. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 11 років, позичальник за фактом неправильного нарахування відсотків в банк не звертався, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписання договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював.

З наданої позивачем до суду копії анкети-заяви від 01.11.2006 року чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила, що вона згодна з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та ОСОБА_2 Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також з анкети-заяви чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3% (36% на рік), вказано розмір кредитного ліміту, тощо. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

В анкеті-заяві клієнта зазначено початкову суму кредитного ліміту, умовами договору (п.3.2) визначено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Дії в частині зміни розміру кредитного ліміту здійснюються ОСОБА_2 самостійно, без попереднього повідомлення клієнта (п. 3.3. Умов та правил надання банківських послуг). Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження.

Процентна ставка в розмірі 3% в місяць або 36% на рік, що діяла під час укладення кредитного договору, була змінена наказами банку. Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявному боргу. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідача було ознайомлено із цими змінами SMS повідомленням. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору розмір процентної ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п. 6.3 договору в обовязки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку.

Відповідно до п. 6.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або ОСОБА_2 надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_2, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено, на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до ОСОБА_2 не надходило, що являється підтвердженням прийняття діючих умов договору.

У разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг та ОСОБА_2. Сторони досягли згоди і уклали кредитний договір, в якому передбачили умови сплати пені та штрафу. Розмір пені зазначається в ОСОБА_2. В розрахунку заборгованості фактично зазначено лише пеню, оскільки нарахування комісії умовами кредитного договору не передбачено.

Сторони за договором передбачили у разі порушення позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більше ніж на 120 днів банком нараховується штраф за

формулою: 500 грн. + 5 % від заборгованості за кредитом, що зазначено у п. 8.6 Умов та

Правил надання банківських послуг. Цей штраф за жодними обставинами не виражається у твердій грошовій сумі, оскільки хоча в розрахунку він і складається з двох частин (фіксована складова + процентна складова), але юридично вони складові формули, за якою обчислюється нероздільна (цілісна) сума в залежності від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань.

Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за договором. Тому посилання відповідача на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.

Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначено, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.24).

Відповідачка та її представник адвокат ОСОБА_3, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання 23.11.2018 року не з`явилися, у письмових заявах просили справу розглянути за їх відсутності, при постановленні рішення врахувати пояснення, надані у відзиві на позов (а.с.133-134).

Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності представника позивача, відповідачки та її представника.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

16.10.2006 року ОСОБА_1, з метою отримання банківських послуг, підписала заяву (а.с.9), в якій зазначила персональні дані, адресу проживання, контактну інформацію, додаткові відомості, інформацію про працевлаштування та інформацію про доходи та витрати. У полі заяви «Банківські послуги», яке заповнюється банком, зазначено: платіжна картка Універсальна; валюта UAH; кредитний ліміт в сумі 2500,00 грн.; базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної картки. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватися як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і шляхом списання банком коштів з дебітної карти №.

Враховуючи, що у цій заяві вказана базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору - 3% на місяць (що складає 36% на рік) з розрахунку 360 днів на рік, суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на те, що у її заяві не зазначено який процент за користування кредитом вона повинна сплачувати, що незрозуміло звідки взялася процентна ставка 36% річних і що це унеможливлює нарахування процентів.

З вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду на укладення з ЗАТ КБ «ПриватБанк» договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна», вибрала валюту рахунку гривня, своїм підписом засвідчила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ОСОБА_2, а також про його місцезнаходження, висловила згоду з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та ОСОБА_2 Договір про надання банківських послуг. Підтвердила, що вся надана нею інформація вірна. В заяві зазначено номер карти та дату відкриття рахунку 01.11.2006 року.

Таким чином судом встановлено, що 01.11.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг.

За наведених обставин, суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на те, що письмовий договір про надання банківських послуг з банком вона не укладала.

Відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.21).

Відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01.11.2006 року відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та ОСОБА_2 договір, про що свідчить її підпис у заяві (а.с.9).

Згідно із п.3.2 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.11-16) позичальник надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник надає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Відповідно до пункту 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

З урахуванням зазначеного у цих пунктах Умов та Правил надання банківських послуг, суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на те, що у її заяві вказано, що кредитний ліміт складає 2500 грн., а не 4000 грн., як зазначено у позові.

Відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право проводити зміну ОСОБА_2, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати позичальника, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від позичальника про незгоду із змінами, вважається, що позичальник приймає нові умови. Право зміни розміру представленого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банка та без попереднього повідомлення позичальника.

Відповідно до пункту 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідачка зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобовязань, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), сплати винагороди банку (п.6.6).

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки;

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01.11.2006 року відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік (3% на місяць), з 01.01.2013 року - 30% на рік (2,5% на місяць), з 01.09.2014 року 34,80 % на рік (2,9% на місяць), з 01.04.2015 року 43,20 % на рік (3,6% на місяць) з розрахунку 360 календарних днів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Збільшення відсоткової ставки, що передбачено п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, з 01.09.2014 року з 30% до 34,80%, з 01.04.2015 року з 34,80% до 43,20% відбулося на підставі наказів ОСОБА_2, про що відповідачка була повідомлена (а.с.94-103). Доказів у підтвердження того, що відповідачка зверталася до банку з письмовим повідомленням про незгоду з вказаними підвищеннями відсоткової ставки та повідомила банк про бажання погасити заборгованості у повному обсязі за старою процентною ставкою, що передбачено умовами договору, суду не надано.

За наведених обставин, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що зміна процентної ставки не обґрунтована, тому нарахування процентів безпідставне.

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. Згідно розрахунку заборгованість за договором станом на 28.02.2018 року складає 33386 грн. 91 коп., яка складається з: 484,34 грн. - заборгованість за кредитом; 27134,53 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3702,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1566,04 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5-8).

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідачка прострочила виконання грошового зобовязання в частині сплати заборгованості за кредитним договором, що спричиняє наслідки:

- наявність у банківської установи права вимагати сплати відповідачкою основного боргу, процентів та неустойки;

- наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання.

Разом з тим, суд не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

До 31.07.2014 розмір заборгованості за тілом кредиту змінювався, та станом на 31.07.2014 року загальна заборгованість за процентами становила 190,82 грн.

Починаючи з 31.07.2014 року та до 28.02.2018 року (дата, станом на яку пред'явлено позов), заборгованість за тілом кредиту не змінювалася та становила 484,34 грн.

У період з 31.07.2014 року по 31.08.2014 року (32 дня) процентна ставка за Кредитним договором становила 2,5% на місяць (30,0% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,083%.

У період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року (212 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 2,9% на місяць (34,80% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,097%.

У період з 01.04.2015 року по 28.02.2018 року (1065 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,6% на місяць (43,20% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,12%.

Заборгованість за процентами за період з 31.07.2014 року по 31.08.2014 року є добутком: 484,34 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) х 32 дня (з 31.07.2014 року по 31.08.2014 року включно) х 0,083% та дорівнює 12,86 грн.

Заборгованість за процентами за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року є добутком: 484,34 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) х 212 днів (з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року включно) х 0,097% та дорівнює 99,60 грн.

Заборгованість за процентами за період з 01.04.2015 року по 28.02.2018 року є добутком: 484,34 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) х 1065 днів (з 01.04.2015 року по 28.02.2018 року включно) х 0,12% та дорівнює 618,99 грн.

Загальна сума заборгованості за процентами за весь період користування кредитом складає 922,27 грн. (190,82 грн. + 12,86 грн. + 99,60 грн. + 618,99 грн.), а не 27134,53 грн.

Щодо стягнення з відповідача неустойки, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно із п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Враховуючи, що розмір пені визначений в ОСОБА_2, які є складовою вказаного кредитного договору, що у відповіді на відзив позивач зазначив, що в розрахунку заборгованості, в колонці під назвою «сума комісії та пені» фактично зазначено лише пеню, оскільки нарахування комісії умовами кредитного договору не передбачено, враховуючи положення зазначених норм закону, суд дійшов висновку, що пеня у розмірі 3 702 грн., підтверджена розрахунком позивача, підлягає стягненню з відповідачки, а її посилання на безпідставність нарахування пені судом до уваги не приймається.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Враховуючи те, що розмір обґрунтованих позовних вимог становить 5608,61 грн. (484,34 грн. - заборгованість за кредитом + 922,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом + 3702 заборгованість за пенею + 500 грн. штраф (фіксована частина), то процентна складова штрафу (5% від суми позову) становить 280,43 грн.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.11.2006 року станом на 28 лютого 2018 року в розмірі 5889 грн. 04 коп., яка складається з: 484,34 грн. - заборгованість за кредитом; 922,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3702,00 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина); 280,43 грн. штраф (процентна складова).

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 26 212 грн. 26 коп. та штрафу (процентна складова) у розмірі 1285 грн. 61 коп. необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674 - УІ).

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. (а.с.1).

Судовий збір на користь позивача підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 310,82 грн. (5889,04 грн. х 100% : 33386,91 грн.) = 17,64%; (17,64% х 1762 грн.= 310,82 грн.).

Керуючись: ст.. 526, ч. 1 ст. 530, ст.. 536, ч.1 ст. 546, ст.ст. 549, 610, п. 3 ч. 1 ст. 611, ч.1 ст. 624, ч. 1 ст. 625, ч.1 ст. 634, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054, ч.1 ст. 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674- VІ суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рахунок № 3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.11.2006 року станом на 28 лютого 2018 року в розмірі 5889 (п'ять тисяч вісімсот вісімдесят дев'ять) грн. 04 коп., яка складається з: 484,34 грн. - заборгованість за кредитом; 922,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3702,00 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина); 280,43 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 310 (триста десять) грн. 82 коп.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 26 212 грн. 26 коп. та штрафу (процентна складова) у розмірі 1285 грн. 61 коп. відмовити.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 23 листопада 2018 року.

Рішення виготовлено в повному обсязі 28 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

23.11.2018