Номер справи 614/783/18
Номер провадження 2/623/1030/2018
УХВАЛА

іменем України

28 листопада 2018 року м. Ізюм

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі заяву Селянського фермерського господарства « Анна» про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2018 року Селянське фермерське господарство «Анна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро- Тех ОСОБА_2» про визнання переважного права оренди земельних ділянок, визнання правочинів недійсними та припинення дій, які порушують право.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 5,1561 га, кадастровий номер :04:003:0041 та площею5,1801 га, кадастровий номер :04:003:0040, які належать ОСОБА_1, та перебувають в оренді у СФГ «Анна», без заборони користування вказаними земельними ділянками СФГ «Анна» згідно укладених СФГ « Анна» з ОСОБА_1 договорами оренди.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що маючи намір скористатися своїм переважним правом на поновлення укладених 20.11.2007 року з ОСОБА_1 договорів оренди землі СФГ «Анна» 14.05.2018 року звернулось до ОСОБА_1 з повідомленням та запропонувало розглянути умови проектів додаткових угод про поновлення укладених договорів оренди, які було додано до повідомлення, і за відсутності заперечень, укласти з СФГ « Анна» запропоновані додаткові угоди. Після досягнення з ОСОБА_1 домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору 14.05.2018 року між СФГ « Анна» та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди до договорів оренди землі від 20.11.2007 року. Однак 21.05.2018 року державним реєстратором Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області прийнято рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію речових прав СФГ «Анна» на спірні земельні ділянки, оскільки 24.04.2018 року на ці ж самі обєкти нерухомого майна зареєстровані інші заяви. Як стало відомо, ОСОБА_1 в період дії укладених СФГ «Анна» з нею 20.11.2007 року договорів оренди землі, в порушення переважного права СФГ « Анна» на поновлення договорів оренди землі,26.02.2018 року уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю « Агро ОСОБА_2» нові договори оренди земельних ділянок, які перебувають в оренді СФГ « Анна».

Враховуючи той факт, що ТОВ « Агро-Тех ОСОБА_2» або ж ОСОБА_1 можуть звернутися до будь -якого реєстратора в Україні, ефективним видом забезпечення в даному випадку буде лише накладення арешту на земельні ділянки.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, просила заяву задовольнити, вжити заходи забезпечення позову.

Розглянувши заяву СФГ «Анна» про вжиття заходів забезпечення позову в порядку, передбаченому ст. 153 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 10 статті 150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову , які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних виммог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи, що накладення арешту на майно передбачає не лише заборону його відчуження, а й заборону його використання, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 5,1561 га, кадастровий номер :04:003:0041 та площею 5,1801 га, кадастровий номер :04:003:0040, які належать ОСОБА_1, без заборони користування вказаними земельними ділянками СФГ «Анна» згідно укладених СФГ « Анна» з ОСОБА_1 договорами оренди, є по суті задоволенням позовних вимог позивача та порушенням прав відповідача, ОСОБА_1, як землевласника, оскільки строк дії спірних договорів оренди укладених між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 сплив 04.09.2018 року, а додаткові угоди до вказаних договорів на час постановлення ухвали не є дійсними, оскільки не пройшли державної реєстрації.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Селянському фермерському господарству «Анна» в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або підписання ухвали суду без її проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова