Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/736/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 вересня 2018 року м. Гребінка

12 вересня 2018 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді- Татіщевої Я.В., секретаря Кузуб В.В., розглянувши у приміщені суду в м. Гребінка цивільну справу за позовом Приватного сільськогосподарського товариства «ЯРИНА» до Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в:

Представник Приватного сільськогосподарського товариства «ЯРИНА» (далі по тексту - ПСТ «ЯРИНА») звернувся до суду з позовом до Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі по тексту Гребінківський районний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області), ОСОБА_1 про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56120344 від 22.06.2018 року Гребінківським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області накладено інше обтяження рухомого майна обладнання та майнові права ПСП «ЯРИНА» (запис 1, зареєстровано 26.06.2014 року за № 14423290) та арешт рухомого майна ПСП «ЯРИНА» (запис 2, зареєстровано 25.03.2016 року за № 15753398).

Згідно інформаційної довідки № 128675719 від 22.06.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Гребінківським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області накладено арешт нерухомого майна ПСП «ЯРИНА» ( зареєстровано 25.03.2016 року, номер запису: 13877143).

Постановою б/н від 31.03.2016 року Гребінківським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області накладено арешт на кошти ПСП «ЯРИНА», що містяться на рахунках: Полтавське ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк», МФО 331401, р/р № 9341, р/р № 2438, р/р № 3013, р/р № 9679.

Постановою б/н від 31.03.2016 року Гребінківським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області накладено арешт на кошти ПСП «ЯРИНА», що містяться на рахунках: Казначейство України, МФО 899998, р/р № 645, р/р № 6645, р/р № 6645, р/р № 6645, р/р № 6645.

Постановою б/н від 31.03.2016 року Гребінківським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області накладено арешт на кошти ПСП «ЯРИНА», що містяться на рахунках: Яготинське відділення ПАТ «ОСОБА_2 України», МФО 320315, р/р 260006379, р/р 260483764.

Постановою б/н від 31.03.2016 року Гребінківським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області накладено арешт на кошти ПСП «ЯРИНА», що містяться на рахунках: Київське ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк», МФО № 321842, р/р 5103, р/р № 4194.

Постановою б/н від 12.10.2016 року Гребінківським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області накладено арешт на майно ПСП «ЯРИНА», урожай кукурудзи 2016 року вирощений на земельній ділянці кадастровий номер -00-001-1061.

Зазначає, що 26 червня 2018 року ПСП «ЯРИНА» звернулося з заявою до Гребінківського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області з проханням надання інформації щодо відкритих виконавчих проваджень, а також про накладені арешти на майно.

26 червня 2018 року була отримана відповідь, що згідно відомостей, які містяться в АСВП встановлено, що на виконанні у відділі не перебуває виконавчих проваджень про стягнення боргу з ПСП «ЯРИНА». Також було усно зазначено, що відділ ДВС на сьогоднішній час не має повноважень зняти арешти з майна ПСП «ЯРИНА», оскільки відповідний виконавчий документ на виконанні не перебуває, та повернуто Стягувачу (на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Також зазначив, що ПСП «ЯРИНА» стало відомо, що 25.01.2018 року ПАТ «КБ «Стандарт» відступив (шляхом укладення договору купівлі-продажу) право вимоги гр. ОСОБА_1 по наказу № 917/1771/15 від 25.01.2016 року виданого Господарським судом Полтавської області про стягнення з ПСП «ЯРИНА» заборгованості по кредиту.

У звязку з наявністю записів про арешт вищевказаного майна у Державному реєстрі обтяжень на рухоме та нерухоме майно, власник (ПСП «ЯРИНА») позбавлене можливості розпоряджатися своїм майном, а тому вимушений звернутися до суду за захистом свої прав.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, Гребінківського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві вказує, що 23.03.2016 року державним виконавцем Гребінківського РВ ДВС відкрито виконавче провадження № 50611450 з виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1771/15 від 25.01.2016 року про стягнення з ПСП «Ярина» на користь ПАТ КБ «Стандарт» боргу у сумі 988275,48 грн. З метою забезпечення фактичного виконання вищезазначеного виконавчого документа державним виконавцем накладено арешт на все рухоме (в тому числі на кошти) та все нерухоме майно боржника у відповідних державних реєстрах. Державним виконавцем перевірено майновий стан боржника та встановлено, що майна, на яке можна було б звернути стягнення у боржника відсутнє. Протягом перебування на виконанні у відділі ДВС вищевказаного виконавчого документу до відділу ДВС не надходили документи, які б свідчили про фактичне виконання цього виконавчого документа. Тому, 22.12.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у звязку із відсутністю майна у боржника) без зняття арешту з майна (у тому числі коштів) боржника. Після цього до Гребінківського РВ ДВС вищевказаний виконавчий документ на виконання не надходив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав та проти задоволення не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Судовим наказом, виданим Господарським районним судом Полтавської області 25.01.2016 року, наказано стягнути із ПСП «Ярина» на користь ПАТ КБ «Стандарт» 988275,48грн. заборгованості (а.с.08).

Постановою серії ВП № 50611450 від 31.03.2016 року накладено арешт коштів боржника, що містяться на рахунках Полтавське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» та належать ПСП «Ярина»; постановою від 31.03.2016 року накладено арешт коштів боржника, що містяться на рахунках Державного казначейства України та належать ПСП «Ярина»; постановою від 31.03.2016 року накладено арешт на коштів боржника, що містяться на рахунках Яготинського відділення ПАТ «ОСОБА_2 України» та належать ПСП «Ярина»; постановою від 31.03.2016 року накладено арешт коштів боржника, що містяться на рахунках Київське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» та належать ПСП «Ярина»; постановою від 12.10.2016 року про опис та арешт майна боржника, описана та накладено арешт на майно: урожай кукурудзи2016 року, вирощений на земельній ділянці кадастровий номер якої -00-001-1061 (а.с. 12-17).

Постановою старшого державного виконавця Гребінківського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_4 від 22.12.2017 року, серії ВП № 50611450, про повернення виконавчого документу стягувану, судовий наказ № 917/1771/15 від 25.01.2016 року виданий Господарським судом Полтавської області про стягнення з ПСП «Ярина» на користь ПАТ КБ «Стандарт» боргу у сумі 988275,48 грн. повернуто стягувачу (а.с.27).

ОСОБА_5 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 25.01.2018 року серії НМІ № 852894 вбачається, що ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» відступив право вимоги громадянину ОСОБА_1 (другий відповідач у справі) по судовому наказу № 917/1771/15 від 25.01.2016 року, виданому Господарським судом Полтавської області про стягнення з ПСП «Ярина» на користь ПАТ КБ «Стандарт» боргу у сумі 988275,48 грн. (а.с.28).

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», передбачено що, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон № 1404-VIII), у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до п. 166 Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", «Трегубенко проти України», згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення у справах «ОСОБА_6 проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (&l ;...&gі;) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року). Пункт 168 Рішення говорить про те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»(James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.316-317,319,391,1220, Першим Протоколом Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст. 41 Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження» та статтями ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,274-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Приватного сільськогосподарського товариства «ЯРИНА» до Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_1 про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешти із рухомого і нерухомого майна та скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого і нерухомого майна, яке належить ПСП «ЯРИНА» ():

- інше обтяження рухомого майна обладнання та майнові права ПСП «ЯРИНА» (запис 1, зареєстровано 26. 06. 2014 року за № 14423290);

- арешт рухомого майна ПСП «ЯРИНА» (запис 2, зареєстровано 25. 03. 2016 року за № 15753398);

- арешт нерухомого майна ПСП «ЯРИНА» ( зареєстровано 25. 03. 2016 року, номер запису: 13877143).

- арешт на кошти ПСП «ЯРИНА», що містяться рахунках: Полтавське ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк», МФО 331401, р/р № 9341, р/р № 2438, р/р № 3013, р/р № 9679.

- арешт на кошти ПСП «ЯРИНА», що містяться рахунках: Казначейство України, МФО 899998, р/р № 645, р/р № 6645, р/р № 6645, р/р № 6645, р/р № 6645.

- арешт на кошти ПСП «ЯРИНА», що містяться рахунках: Яготинське відділення ПАТ «ОСОБА_2 України», МФО 320315, р/р 260006379, р/р 260483764.

- арешт на кошти ПСП «ЯРИНА», що містяться рахунках: Київське ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк», МФО № 321842, р/р 5103, р/р № 4194.

- арешт на майно ПСП «ЯРИНА», урожай кукурудзи 2016 року вирощений на земельній ділянці кадастровий номер -00-001-1061.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_6