Справа № 137/1246/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2018 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голота О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що 20.04.2015 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані по вул. Надрічна 2 с. Новоселиця Літинського району Вінницької області. Вона та її покійна сестра ОСОБА_5 є спадкоємцями за заповітом, однак в нотаріальному порядку оформити спадщину на житловий будинок позивачка не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Із копій свідоцтва про смерть (а.с.10) судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 20.04.2015 року. Із копії свідоцтва про народження позивачки (а.с.11) встановлено, що її матір'ю є ОСОБА_4 Із копії свідоцтва про шлюб (а.с.12) встановлено, що позивачка після одруження змінила прізвище з «Ковальська» на «Глуха». Із копії свідоцтва про смерть (а.с.13) встановлено, що ОСОБА_5 померла 24.10.2015 року. Із копії заповіту (а.с.14) встановлено, що ОСОБА_4 заповіла все своє майно дочкам ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Із копії технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по Надрічна 2 с.Новоселиця Літинського району Вінницької області (а.с.5-19) судом встановлено, що стоїть відмітка про відсутність правовстановлюючих документів. Із копії листа з Літинської державної нотаріальної контори за №901/02-14 від 07.06.2018 року (а.с.20) судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно після смерті покійної ОСОБА_4 Із довідки Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області за №483/2-12 від 03.06.2016 р. (а.с.21) встановлено, що згідно записів погосподарської книги №10, власником будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою с.Новоселиця вул.Надрічна 2 Літинського району Вінницької області являється ОСОБА_4, яка померла 20.04.2015 року. Із виписки з рішення від 18.10.1994 року Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.22) встановлено, що ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,61 га, яка знаходиться в межах села Новоселиця. Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.23) встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 отримали спадщину в розмірі ? частки після смерті ОСОБА_4 земельної ділянки №271 площею 1,4711 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області. Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.24) встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 отримали спадщину в розмірі ? частки після смерті ОСОБА_4 грошових вкладів з нарахованими процентами та усіма видами компенсацій, що зберігаються на рахунках № та №00 в Літинському територіальному відокремленому безбалансовому відділенні філії Вінницького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України». Із копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.26) встанволено, що 29.03.2016 року зареєстровано право власності в розмірі ? частки за ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,4711 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області. Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.27) встановлено, що син ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали спадщину в розмірі ? частки квартири в м.Вінниці по вулиці Марії Литвиненко-Вольгумет 36 після смерті ОСОБА_5, яка померла 24.10.2015 року.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в звязку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.04.2015 р. позивач в нотаріальному порядку не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами, який розташований в селі Новоселиця вулиця Надрічна 2 Літинського району Вінницької області, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею за заповітом і має право на оформлення спадщини.

На підставі ст.ст. 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на житловий будинок, що розташований в селі Новоселиця вулиця Надрічна 2 Літинського району Вінницької обалсті позначеного на плані літерою «А» загальною площею 64,4 кв.м., житловою площею 20,3 кв.м., веранда «а», ганок, прибудова - «А1», сарай - «Б», сарай «В», погріб «п/В», вбиральня «Г», огорожа №1, хвіртка №2, ворота №3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.04.2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.