Провадження № 2/761/7004/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Горюк В.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб 16 серпня 2001, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис - 1523. Від шлюбу у сторін є малолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, як наслідок сторони припинили проживати однією сім'єю, підтримувати подружні стосунки, вести спільне господарство. Сім'я на даний час носить формальний характер і її збереження не відповідає інтересам сторін. На примирення ОСОБА_1 не згодна, оскільки всі спроби зберегти сім'ю виявились безрезультатними. Просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2.

Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що вимоги викладені в позові підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про визнання позову.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, зважаючи на те, що відповідачем визнано заявлені вимоги, суд вважає за можливе постановити рішення у підготовчому засіданні.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 16 серпня 2001 року, зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, про що зроблено актовий запис - 1523.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначає позивач, спору щодо проживання та виховання дитини немає, за взаємною згодою сторін дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом із матір'ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони припинили проживати однією сім'єю, підтримувати подружні стосунки, вести спільне господарство.

Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін.

Спорів про поділ спільного майна подружжя немає, про що вказала позивач.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення.

За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про одруження, позивач ОСОБА_1 при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.).

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає за можливе вирішити питання розподілу судових витрат шляхом повернення позивачу з державного бюджету суми у розмірі 352 грн. 40 коп.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,142, 196, 200, 258, 259, 263, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 16 серпня 2001 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: 02000, АДРЕСА_1) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу до ОСОБА_2 (відповідно до квитанції про сплату № 0.0..1 від 07.08.2018 року: р/р 6011, , МФО 899998, Код платежу 22030101, отримувач: Одержувач - УК у Шевчен.р-ні/Шевченк.р-н, банк одержувач - Казначейство України (ЕАП), банк платника АТ «Приватбанк» )у розмірі 352 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04 жовтня 2018 року.

Суддя: