Справа № 185/7572/18
Провадження № 2-з/185/57/18
У Х В А Л А

13 вересня 2018 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором завдатку, стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування грошима.

Одночасно з пред`явленням позову, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, а також грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу ОСОБА_2, в тому числі грошові кошти, що знаходяться на цого банківських рахунках, заборонивши останньому вчиняти дії щодо відчуження (продажу, дарування, передання в аренду, тощо) належного йому рухомого та нерухомого майна, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Вивчивши заяву, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову наведені у статті 151 ЦПК України.

Розглянувши заявлену вимогу та доводи заявника, вважаю, що заява про забезпечення підлягає поверненню, оскільки не було дотримано вимог п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, а саме заявником не зазначено, на яке саме рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 необхідно накласти арешт, та не надано доказів, які б підтверджували наявність зазначеного майна у відповідача.

Щодо накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу або підлягають передачі або сплаті відповідачу, в тому числі грошові кошти, що знаходяться на його банківських рахунках, то в цій частині заява також не підлягає задоволенню, так як заявник не зазначив, в якій банківській установі вони знаходяться та у якому розмірі. Заяви про витребування доказів щодо наявності грошових коштів на банківських рахунках відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст..ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляціного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя: В. О. Головін