Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2018 р. Справа № 608/1602/18

Номер провадження2/608/707/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у частці від доходу на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у частці від доходу на утримання малолітньої дитини.

В позовній заяві вона вказала, що перебуває із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, від якого в них є малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дочка проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не дає. На даний час матеріальне становище позивачки є скрутним, вона потребує матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за змістом вищенаведених правових норм визнання позову відповідачем є підставою задоволення позовних вимог позивача.

Разом з тим, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки ОСОБА_3 коштів на утримання дитини не дає, хоча як батько відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати її до досягнення повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахуванням вимог ст. 182 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704,80 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с. Стара Ягільниця Чортківського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_2, на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно , але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк