Справа № 159/1852/18
Провадження № 2/159/687/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

з участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Голобської об'єднаної територіальної громади про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру на земельні ділянки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1Н, ОСОБА_3В, ОСОБА_4В, Голобської об'єднаної територіальної громади про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру на земельні ділянки. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що 23.05.2017 року помер його батько ОСОБА_5П, і після його смерті відкрилась спадщина на все, належне спадкодавцю майно. Позивач вказує, що спадщину після смерті батька прийняв він як син, оскільки відповідачі по справі, кожен зокрема, подали до нотаріуса письмові заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5П, який помер 23.05.2017 року. Вказує також, що після смерті батька він знайшов документи, а саме, технічну документацію на земельні ділянки з електронними носіями в середині на яких були зазначені кадастрові номери та площі земельних ділянок, які розпочав оформляти ще його батько, і щоб оформити свої спадкові права звернувся до нотаріуса, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, приватизація яких не завершена видачею правовстановлюючих документів, а саме: земельні ділянки загальною площею 0,7422 га, 0,9145 га, 1,3681 га, та 1,4447 га нотаріусом було відмовлено. Позивач вказує, що спадкодавець не набув права власності на земельні ділянки згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцю у завершенні процедури спадкування, а тому за вказаних обставин він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на завершення приватизації та права на здійснення реєстрації права власності на його ім'я.

Ухвалою судді від 17 травня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.06.2018 року, яке було відкладено на 09.08.2018 року. Одночасно, відповідачам було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09 серпня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.09.2018 року.

Відзивів на позовну заяву відповідачами подано не було.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, попередньо подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, понесені судові витрати просить залишити за ним.

Відповідачі ОСОБА_1Н, ОСОБА_3В, ОСОБА_4 у судове засідання не зявились, кожен зокрема, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення.

Представник відповідача Голобської об»єднаної територіальної громади у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати за відсутності представника, заявлені вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За змістом ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Копією свідоцтва про народження серії I ЕГ №259064 виданого 03.06.1994 року відділом Голобською селищною радою стверджується, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про смерть І-ЕГ №202022 від 24.05.2017 року, виданого виконкомом Голобської селищної ради, актовий запис №56, ОСОБА_5 помер 23.05.2017 року.

З довідки №1095 від 17.10.2017 року виданої Голобською селищною радою, яка наявна в матеріалах спадкової справи, убачається, що ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1996 року по день смерті 23.05.2017 року. Крім нього за даною адресою ніхто не був прописаний та не проживав. Заповіт Голобською селищною радою від імені ОСОБА_5 не посвідчувався.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в т. ч., шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1 225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

У відповідності до спадкової справи та повідомлення приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу ОСОБА_6 №244/01-16 від 29.05.2018 року спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_5 є ОСОБА_1В, позивач по справі, який і звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідачі ОСОБА_1Н, ОСОБА_3 та ОСОБА_4В, у свою чергу, звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5П, який помер 23.05.2017 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,7422 га, 0,9145 га, 1,3681 га, та 1,4447 ганотаріусом було відмовлено про причині відсутності правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, що стверджується повідомленням нотаріуса ОСОБА_6 №18/01-16 від 23.01.2018 року.

Відповідно до повідомлення міськрайонного управління у Ковельському районі та м.Ковель ГУ Держгеокадастру у Волинській області №С-146/0-0.181-8/142-18 від 10.01.2018 року у Державному земельному кадастрі відсутні звернення гр.ОСОБА_5, земельні ділянки з кадастровими номерами :07:002:0352, :07:002:0167, :07:002:0018, :07:002:0258 в Державному земельному кадастрі відсутні.

Як убачається із технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) спадкодавець ОСОБА_5 за життя розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, а саме: отримав рішення відповідача як компетентного органу про передачу у власність йому спірних земельних ділянок; замовив виготовлення технічної документації на спірні земельні ділянки, однак, за життя не оформив у встановленому законом порядку права власності на такі земельні ділянки.

Як слідує з листа нотаріуса №18/01-16 від 23.01.2018 року оформлення за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадщину на спірні земельні ділянки унеможливлене через відсутність правовстановлюючих документів на такі земельні ділянки на ім»я спадкодавця.

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за законом після смерті спадкодавця відкрилась 23.05.2017 року, останній за життя не набув права власності на спірні земельні ділянки згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України. Позивач, як єдиний спадкоємець у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті спадкодавця, набув права в порядку спадкування за законом, а саме: права на завершення приватизації та права на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на своє ім'я.

Таким чином, у судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують підставність заявлених позовних вимог.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 12-13, 19, 81, 82, 206,247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 1216 1218, 1220, 1225 ЦК України, ст. 125, п. «г» ч. 1 ст. 81, п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (19.05.1994 р.н, НОМЕР_1 виданий 04.08.2010 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 23 травня 2017 року, право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,7422 га (кадастровий номер :07:002:0352), земельної ділянки площею 0,9145 га (кадастровий номер :07:002:0167), земельної ділянки площею 1,3681 га (кадастровий номер :07:002:0018), земельної ділянки площею 1,4447 га (кадастровий номер :07:002:0258) для ведення особистого селянського господарства (земельна частка пай), які знаходяться на території Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на вищезазначені земельні ділянки на ім»я ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаОСОБА_7