Справа № 324/1123/18
Провадження № 2/324/624/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є її батьком. Батьки розірвали шлюб у 2009 році, з того часу позивач проживала разом із матір'ю, а батько жив окремо від них. Відповідач сплачував аліменти на її утримання як дитини, але після досягнення нею 18 років виплати по виконавчим документам припинились. З 01.09.2017 року позивач навчається у Запорізькому державному медичному університеті на денній формі навчання. Добровільно відповідач відмовляється сплачувати необхідну допомогу на її утримання. Мати позивача по мірі своїх можливостей надає їй кошти на її утримання, але цих коштів недостатньо для того, щоб оплачувати навчання. У зв'язку з тим, що позивач навчається на денній формі навчання, вона працює в КУ «Пологовий будинок №9» на посаді сестри медичної стаціонару гінекологічного відділення на 0,50 ставки у нічні зміни та по вихідних, щоб якось прожити. Але цих коштів ледве вистачає. Тому вона просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, доходу відповідача, починаючи з дня подання в суд цієї заяви до досягнення нею 23-річного віку, або до припинення навчання.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. До суду від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги він визнав у повному обсязі.

У зв'язку із заявами сторін про розгляд справи за їх відсутності на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позовних вимог відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечать вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Окрім того, судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі є батьком повнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є позивачем у даній справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13.11.1996 року серії НОМЕР_3.

Із довідки від 26.03.2018 року №1325 судом встановлено, що ОСОБА_1 є студенткою 2 курсу 2017/2018 навчального року 1-го медичного факультету денної форми навчання за контрактом за спеціальністю «222 - медицина (магістр)» Запорізького державного медичного університету.

Із довідки від 08.06.2018 року №17 судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працює в КУ «Пологовий будинок №9» на посаді сестри медичної стаціонару гінекологічного відділення на 0,50 ставки згідно графіка.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 зазначеного Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги на період навчання, оскільки навчається на денній формі навчання за контрактом в іншому місті і несе витрати на оплату навчання, проїзд додому і звідти до навчального закладу, на проживання, харчування, купівлю підручників, тощо. У зв'язку з тим, що вона навчається за денною формою навчання, вона не має можливості влаштуватися на роботу на повний робочий день і отримувати достойну заробітну плату, яка б забезпечувала її життєві потреби. Відповідач у справі працездатний, має постійне місце роботи і отримує заробітну плату, за віком і станом здоров'я може сплачувати аліменти на утримання дитини, визнає у повному обсязі заявлені до нього позовні вимоги.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача можуть бути задоволені шляхом стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір у даній справі у сумі 704,80 грн. має бути стягнуто з відповідача у дохід держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 19, 76-83, 133, 141, 206 ч.4, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.182,191,198-201 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований у АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка продовжує навчання у Запорізькому державному медичному університеті, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.07.2018 року до закінчення ОСОБА_1 навчання у вказаному навчальному закладі, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрирічного віку.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований у АДРЕСА_1, судовий збір на користь держави у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: