Ухвала

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа №732/924/15-ц

провадження №61-43101ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 серпня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат і три відсотки річних за порушення грошових зобов'язань,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат і три відсотки річних за порушення грошових зобов'язань.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області

від 06 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 34 536,74 грн інфляційних втрат, три відсотки річних в сумі 4 155,49 грн за порушення грошових зобов'язань, а всього стягнути 38 692,23 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року в указаній вище справі.

Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до пункту 14 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України №-2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

З огляду на зазначене, останній день строку на касаційне оскарження рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 серпня

2015 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року припадав на 21 вересня 2015 року.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк ним пропущено з поважних причин, оскільки в період строку на касаційне оскарження ним оскаржувались дії суддів.

Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановленому порядку, зокрема з додержанням встановленого Цивільним процесуальним кодексом України строку. При цьому, процесуальним законом передбачено можливість поновлення пропущеного строку у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Враховуючи зазначене, наведені у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави пропуску такого строку є неповажними.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі &qu7 ;Олександр Шевченко проти України&q?нк;, та &q?кр;Трух проти України&q?х ; (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

ОСОБА_1 не вказує в касаційній скарзі та доданих до неї матеріалів підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

Зміст ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 01 вересня

2015 року свідчить, що ОСОБА_1 було повідомлено належним чином про розгляд справи, за його апеляційною скаргою переглядалось рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного та відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику строку для подання заяви про поновлення пропущеного строку з наведенням інших підстав для його поновлення з наданням відповідних доказів на підтвердження наведених ним обставин, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі ніж передбачено законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Зважаючи на те, що позовну заяву пред'явлено у червні 2015 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом

на 01 січня 2015 року.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року становив

1 218 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (1 218*0,2=243,60) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (1 218*3=3 654) (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов'язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

Враховуючи, що ціна позову становить 38 692,23 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 773,84 грн (386,92*200%), із яких сплачено 704,80 грн.

Таким чином заявнику необхідно доплатити 69,04 грн.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати, наведені у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження причини пропуску процесуального строку неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 серпня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків до 01 жовтня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька