Справа № 369/9742/18
Провадження №2/369/3493/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Раситюк М.П.,

розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Києво-Святошинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру сплати аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Києво-Святошинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру сплати аліментів на утримання дітей.

24 вересня 2018 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Києво-Святошинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру сплати аліментів на утримання дітей. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2007 року і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 100 грн щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку починаючи з 15.08.2007 року. На підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист №2-2950/07, відповідно до якого 22.10.2007 року було відкрито виконавче провадження №5155811. 13.12.2016 року державним виконавцем Києва-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Гольченко К.І. було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме було накладено арешт на все майно, що належить боржнику: ОСОБА_1

Постановою, державного виконавця Києва- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Міщенко Л.М., від 07.08.2018 року призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба» у виконавчому провадженні з примусового виконання.

Оскільки у провадженні Києво-Святошинського суду Київської області перебуває справа №369/820/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Києво- Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів, то після винесення рішення у цій справі у разі реалізації майна, яке належить ОСОБА_1, за ціною нижчою ніж ринкова то його права будуть порушені. Майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 є єдиним майном боржника та разі примусової реалізації майна ОСОБА_1 права його дітей, які зареєстровані у вказаному вище будинку будуть порушені.

Тому просив суд заборонити державному виконавцю Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області вчиняти дії, щодо реалізації арештованого майна по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 шляхом зупинення реалізації зазначеного майна у виконавчому провадженні №5155811.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову прихожу до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимог щодо забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Києво-Святошинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру сплати аліментів на утримання дітей - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області, або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Дубас Т.В.