У х в а л а

06 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 520/5502/14-ц

провадження № 61-14474ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

20 лютого 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ПАТ «Дельта Банк» подало касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки заявником не сплачено судовий збір та не порушено питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень.

На виконання вимог зазначеної ухвали, 24 травня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» подало платіжне доручення № 897009 від 16 лютого 2018 року про сплату судового збору у сумі 7 308, 00 грн та клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у частині надання доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2018 року продовжено ПАТ «Дельта Банк» строк для усунення недоліків поданої касаційної скарги.

20 червня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ПАТ «Дельта Банк» на усунення недоліків, зазначених у ухвалі Верховного Суду від 26 березня 2018 року, подало заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Заява мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів вручення їх представнику копії ухвали апеляційного суду від 28 травня 2015 року. Копії рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року ПАТ «Дельта Банк»отримало лише 19 лютого 2018 року, тобто у межах строку касаційного оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 325 ЦПК України (у редакції 2004 року), касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно з частиною третьоюстатті 222 ЦПК України 2004 року особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

За змістом вказаної статті обов'язок суду направити копію повного судового рішення передбачений щодо осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду від 28 травня 2015 року, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції була подана ПАТ «Дельта Банк». Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ПАТ «Дельта Банк» подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Зазначені обставини свідчать про обізнаність ПАТ «Дельта Банк» про розгляд справи в апеляційному суді.

Крім того, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ПАТ «Дельта Банк» не наведено посилань на обставини, які перешкоджали одержати копію ухвали Апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року до спливу строку на касаційне оскарження.

Направлення заяви 15 лютого 2018 року до Київського районного суду м. Одеси про отримання копій оскаржуваних судових рішень не вказує на поважні підстави, які перешкоджали подати аналогічний запит в межах строку на касаційне оскарження, та що вотриманні копій цих судових рішень у вказаний строк виникли перешкоди.

Інших поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, вказані в ухвалі Верховного Суду від

26березня 2018 року, заявниксплатив лише судовий збір, а поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження не зазначив.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строків на касаційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту четвертого частини другої статті 394 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту четвертого частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, та те, що поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, які б могли свідчити про наявність особливих і непереборних обставин, за яких заявник не подав касаційну скаргу у передбачений законом строк, та які б виправдали пропуск строку понад два роки, не надано, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 390, 393, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько