Ухвала

21 листопада 2018 року

місто Київ

справа № 643/9823/15-ц

провадження № 61-38434ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: Третя Харківська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування за законом, особа, яка подавала апеляційну скаргу - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 червня 2018 року звернувся із застосуванням засобів поштового зв'язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Зазначена ухвала двічі направлялась заявнику на адресу, зазначену ним у касаційній скарзі: АДРЕСА_1, відомостей про зміну місця проживання матеріали провадження не містять.

До Верховного Суду 04 серпня 2018 року, 31 жовтня 2018 року повернулись конверти із відміткою працівника поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною першою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Станом на 21 листопада 2018 року, при визначенні якого враховано строк, необхідний для отримання поштою ухвали касаційної інстанції та виконання її вимог, визначені в ухвалі Верховного Суду від 12 липня 2018 року недоліки заявником не виконані, зокрема, не надано доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, не приєднано копій доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), а також не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі, а тому касаційну скаргу ОСОБА_1 належить вважати неподаною та повернути заявнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України.

Суд роз'яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 08 травня 2018 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний