Справа № 419/2157/18
Провадження № 2-о/419/289/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря Московченко О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Колядівська сільська рада Новоайдарського району Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Колядівська сільська рада Новоайдарського району Луганської області.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 20.09.2004 р. померла його бабуся ОСОБА_2. На теперішній час заявник має намір прийняти спадщину після померлої, проте при зверненні до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 з`ясувалось, що в свідоцтві про смерть серія 1-ЕД №450015, виданого 21.09.2004 р. Колядівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, складеного українською мовою, ім`я померлої вказано «Бондар Марія Єфремівна», в той час як сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім`я «Бондарь Марія Єфремівна», що становить перешкоду в оформленні спадкових прав.

На підставі вищенаведеного, заявник вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, заявлені вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 20.09.2004 р. померла бабуся заявника - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). На теперішній час заявник має намір прийняти спадщину після померлої, проте при зверненні до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 з`ясувалось, що в свідоцтві про смерть серія 1-ЕД №450015, виданого 21.09.2004 р. Колядівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, складеного українською мовою, ім`я померлої вказано «Бондар Марія Єфремівна», в той час як, сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім`я «Бондарь Марія Єфремівна» (а.с.8).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт того, що при складанні сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0036882, складеного українською мовою, було помилково видано на ім`я «Бондарь Марія Єфремівна», замість правильного «Бондар Марія Єфремівна», підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої (а.с.7), в якому ім'я та по батькові співпадає з тими даними, які вказані в сертифікаті.

Дослідивши надані заявником докази, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідно до наданих доказів достовірно встановлено, що при складанні сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0036882, складеного українською мовою, було помилково видано на ім`я «Бондарь Марія Єфремівна», замість правильного «Бондар Марія Єфремівна».

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Проаналізувавши зміст вищенаведених статтей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не повязано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети.

У відповідності до ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що звернення ОСОБА_1 до суду викликане з мотивів встановлення юридичного факту, що в подальшому тягне юридичні наслідки, тобто судом встановлено, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 породжує юридичні наслідки для нього, а відтак підлягає встановленню у порядку визначеному ст. ст. 315, 318 ЦПК України.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 13, 200, 258, 263-265, 315, 318 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Колядівська сільська рада Новоайдарського району Луганської області задовольнити.

Встановити факт того, що при складанні сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0036882, складеного українською мовою, було помилково видано на ім`я «Бондарь Марія Єфремівна», замість правильного «Бондар Марія Єфремівна».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк