АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/774/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року, яке ухвалено суддею Кобеляцькою -Шаховал І.О. о 09 годині 36 хвилин в місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 19 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.11.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором в частині сплати кредитного ліміту та відсотків за його користування, виникла заборгованість, яка, станом на 31.10.2016 року, склала 52290,50 грн., й яку в добровільному порядку відповідач не сплатила. За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 52290,50 грн., яка складається із: 4726,84 грн. заборгованості за кредитом; 41047,45 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3550,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2466,21 грн. штраф (процентна складова), а також сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 заборгованість по кредиту в сумі 15969 грн. 89 коп., яка складається з: 4726,84 грн. заборгованість по кредиту; 4726,84 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3550,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2466,21 грн. заборгованість за пенею та комісією та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп. А всього 17569 грн. 89 коп.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру заборгованості за процентами та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Вважає, що суд необґрунтовано застосував ч. 2 ст. 616 ЦК України та з власної ініціативи зменшив розмір процентів за користування кредитом за відсутності доказів в підтвердження сприяння позивачем збільшенню розміру заборгованості за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_1, будучи завчасно належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи (а.с. 116), в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавала,що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в апеляційному порядку не оскаржено, у звязку з чим колегією суддів не перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк»» - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 16 листопада 2011 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 на підставі поданої нею анкети-заяви укладено кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8).

Відповідно до змісту анкети-заяви відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір) ( зв. а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за вказаним кредитним договором не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, станом на 31.10.2016 року, в розмірі 52290,50 грн., яка складається із: 4726,84 грн. заборгованості за кредитом; 41047,45 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3550,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2466,21 грн. штраф (процентна складова).

Вимоги банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та штрафних санкцій не суперечать умовам договору, які визначені сторонами і погоджені ними.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не виконувала умови договору в повному обсязі і суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитом, розмір яких останньою не оскаржувався.

При цьому, колегією суддів перевірено висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором та зясовано, що він визначений у відповідності із умовами кредитного договору б/н від 16 листопада 2010 року, який підписано сторонами та чинність якого не оскаржується.

Разом з тим, частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що сума нарахованих позивачем процентів, яку вважав неустойкою, перевищує суму основного боргу та позивач сприяв її збільшенню, у звязку з чим, зменшив розмір заборгованості відповідача за процентами за користування кредитними коштами.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Таким чином, умовами договору, укладеного між сторонами, чітко передбачено обовязок боржника сплачувати чергові платежі, відсотки за користування кредитом у визначені строки та відповідальність за порушення умов договору.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам розяснено, що проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

При цьому, вирішуючи питання щодо одночасного стягнення процентів, визначених статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України і трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, слід мати на увазі, що проценти, визначені статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим, за порушення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового обов'язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України, і процентів, що стягуються відповідно до ст. 625 ЦК України, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст. 536 ЦК та іншими статтями, і відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК, є правомірним.

Відповідно до статті 616 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Отже, положення статті 616 ЦК України дійсно передбачають право суду, за певних умов, зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Зменшуючи розмір нарахованих ПАТ КБ «ПриватБанк» відсотків за користування кредитним коштами із 41 047,45 грн. до 4726,84 грн. з підстав значного перевищення суми основного боргу, суд першої інстанції помилково керувався статтею 616 ЦК України та виходив з того, що ці відсотки за своєю правовою природою є збитками.

Виходячи з того, що нараховані ПАТ КБ «ПриватБанк» проценти є платою за користування кредитними коштами, отриманими за договором, а не мірою відповідальності за порушення зобовязання, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»» підлягають до стягнення із ОСОБА_1. відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором № б/н від 16.11.2010 року в сумі 41047,45 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду зміні в частині визначеного судом розміру відсотків, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та загального розміру заборгованості, який стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, колегія суддів стягує з ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним, та документально підтверджені, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2640,00 грн. (а.с. 71).

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»» - задовольнити.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентам за кредитним договором б/н від 16 листопада 2010 року, станом на 31 жовтня 2016 року, в розмірі 41 047 (сорок одна тисяча сорок сім) гривень 45 (сорок пять) копійок.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року в частині загального розміру заборгованості за кредитом, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», змінити, збільшивши цей розмір з 15 969,89 грн. до 52 290 (пятдесят дві тисячі девятсот шістдесят девять) гривень 50 (пятдесят) копійок.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року в частині розміру сум, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» змінити, збільшивши цей розмірі з 17 569 (сімнадцять тисяч пятсот шістдесяти девяти) гривень 89 (вісімдесят девять) копійок до 53 890 (пятдесят тисяч вісімсот девяносто) гривень 50 (пятдесят) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: