РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5378/18

пр. № 2/759/4512/18

10 вересня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 (03134, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № К3ХRRХ05000492 від 11.05.2007р. у розмірі 27 293,62 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідач відповідно до укладеного договору № К3ХRRХ05000492 від 11.05.2007р. отримала кредит у розмірі 1 677,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишок заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Станом на 03.03.2018р. заборгованість відповідача становить 27 293,62 грн. з яких: 11 288, 02 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 135,90 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 14 093,81 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором кредиту; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1 275,89 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалою суду від 27.04.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявила, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

До матеріалів справи не долучено жодного документу, який би підтвердив факт отримання кредиту відповідачем по справі та укладення кредитного договору.

Позивач посилається на кредитний договір № К3ХRRХ05000492 від 11.05.2007р., однак долучає до матеріалів справи Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» Стандарт), які не підписані ОСОБА_1 відповідачем по справі, тобто встановити факт ознайомлення з даними умовами неможливо.

Відповідно до видаткової накладної № РНБГ -02178/007 від 11.05.2017р. відповідач придбала у ТОВ «Домотехніка» телевізор 25 JVC AV -2555 VEAT в кількості 1 шт. на умовах споживчого кредиту.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № К3ХRRХ05000492 від 11.05.2007р. укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, який відсутній в матеріалах справи, боржником погашено кредит 24.12.2013р, тоді як відсотки та пеню банк продовжує нараховувати до березня 2018р. У зв»язку із відсутністю заборгованості по тілу кредиту не можливо встановити на яку суму заборгованості нараховують відсотки та пеня.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11,76-84 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 (03134, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Святошинський районний суд м.Києва

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко