Справа № 2-а-792/2009
Провадження № 2-ав/219/1/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області, про відновлення втраченого судового провадження по адміністративній справі № 2-а-792/2009 Жданівського міського суду Донецької області від 10.11.2009 року та видачу дубліката виконавчого листа від 26.07.2011 року, -

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернулася до Артемівського міськрайонного суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження, згідно якої просить відновити втрачене судове провадження по адміністративній справі № 2-а-792/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області про визнання неправомірною відмову УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області сплатити одноразову компенсація в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити йому недоотриману суму одноразової компенсації, в частині відновлення постанови Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року, а також видачу дублікату виконавчого листа від 26.07.2011 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що справа було розглянуто судом по суті та винесена постанова 10 листопада 2009 року. В апеляційному порядку постанова переглянута Апеляційним судом Донецької області та 16 червня 2011 року винесена ухвала, відповідно до якої постанову Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року залишено без змін. Рішенням суду було задоволено позов ОСОБА_1, визнано відмову Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області сплатити одноразову компенсацію в розмірі, встановленому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірною, та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену одноразову компенсацію у сумі 28 350 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України. Справу було здано на зберігання до архіву в 2011 році. Нажаль, постанова суду до теперішнього часу в повному об'ємі не виконана, виконавче провадження втрачене через проведення АТО в Донецькій області, Жданівський міський суд Донецької області знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, доступу до паперових справ, що були у провадженні суду, немає. Відновити втрачене судове провадження необхідно для подальшого отримання дублікату виконавчого листа. Дублікат виконавчого листа необхідний для повторного пред'явлення його для виконання.

Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визнання територіальної підсудності справ» від 2.09.2014 року № 2710/38-14, дана справа з Жданівського міського суд Донецької області повинна була бути передана до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Згідно довідки Артемівського районного суду Донецької області, адміністративна справа № 2-а-792/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області про визнання неправомірною відмову УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області сплатити одноразову компенсація в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити йому недоотриману суму одноразової компенсації з Жданівського міського суду Донецької області не надходила.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2018 року вказану заяву було призначено до розгляду на 15 червня 2018 року.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, 18.09.2018 надіслав на електрону адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області у судове засідання також не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З урахуванням ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Жданівського міського суду від 10 листопада 2009 року по адміністративній справі № 2-а-792/2009 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, визнано відмову Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області сплатити одноразову компенсацію в розмірі, встановленому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірною, та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену одноразову компенсацію у сумі 28 350 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області постанову Жданівського міського суду від 10 листопада 2009 року залишено без змін. Постанова набрала законної сили 16 червня 2011 року.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» відповідно до ч.1ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам, визначено територіальну підсудність, зокрема, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції. Територіальну підсудність Жданівського міського суду Донецької області змінено на Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Відповідно довідки Артемівського міськрайонного суду адміністративна справа № 2-а-792/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області про визнання неправомірною відмову УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області сплатити одноразову компенсація в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити йому недоотриману суму одноразової компенсації з Жданівського міського суду Донецької області до Артемівського міськрайонного суду Донецької області станом на 12.02.2018 року не надходила.

Відповідно до ст. 384 Кодексу адміністративного судочинства України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 386 Кодексу адміністративного судочинства України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) адміністративним судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження (ст.389 Кодексу адміністративного судочинства України).

У зв'язку з цим слід визнати, що відновлення втраченого провадження це є відтворення в документах судового провадження. Тобто безпосереднім об'єктом відновлення є конкретний перелік відсутніх повністю або частково матеріалів втраченої адміністративної справи. При розгляді справи про відновлення втраченого провадження повністю або якоїсь її частини суд використовує ту частину провадження, яка збереглася.

З метою розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження, заявник надав копію посвідчення серії Є № 120858 видане 11.08.2009 Жданівським УПСЗН про те, що він є інвалідом 2 групи і має право на пільги, копію постанови Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року по справі № 2-а-792/2009 про задоволення позову ОСОБА_1, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2011 року про залишення постанови Жданівського міського суду Донецької області від 10.11.2009 без змін, копію виконавчого листа по справі № 2-а-792/2009, виданого 26.07.2011 Жданівським міським судом, копію постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жданівського міського управління юстиції від 6.03.2013 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Разом з тим, за допомогою повного доступу з Єдиного державного реєстру судових рішень по справі № 2-а-792/2009 судом видрукувано ухвалу Жданівського міського суду Донецької області від 7 жовтня 2009 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області про визнання неправомірною відмову УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області сплатити одноразову компенсація в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області донарахувати та виплатити йому недоотримані суми одноразової компенсації та призначення попереднього судового розгляду на 27 жовтня 2009 року (зареєстрована 19.11.2009), а також ухвалу Жданівського міського суду Донецької області від 16 червня 2011 року про відхилення апеляційної скарги Управляння праці та соціального захисту населення Жданівської міскої ради, та залишення без змін постанови Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року (зареєстровано 2.11.2011, оприлюднено 3.11.2011).

Разом з тим, в Єдиному державному реєстрі судових рішень (в електронному вигляді) відсутня постанова Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року по справі № 2-а-792/2009.

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007) (далі - Порядок).

Згідно з абз. 4 п. 3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

П.п.12-13 Порядку передбачає, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 390 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Вирішуючи питання про можливість відновлення втраченого судового провадження, суд враховує ті обставини, що постанова суду від 10.11.2009 року відсутня в Єдиному реєстрі судових рішень, оскільки реєстр почав функціонувати лише з 2010 року, що унеможливлює відтворити суду повний текст прийнятого рішення. Однак, суд враховує ті обставини, що в матеріалах справи наявна копія ухвали суду про відкриття провадження по вказаній справі від 7.10.2009, ухвала апеляційного суду Донецької області від 16.06.2011 про залишення постанови без змін, з якої вбачається, що постановою Жданівського міського суду Донецької області від 10.11.2009 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з УПСЗН Жданівської міської ради на його користь недоотриману одноразову компенсацію за 2009 рік в сумі 28 350 грн.

Надана заявником постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 6.03.2013 свідчить про то, що постанова Жданівського міського суду Донецької області від 10.11.2009 року набрала законної сили, а виконавчий лист, наданий на підставі вказаної постанови був пред'явлений до виконання.

Враховуючи, що відновлення втраченого судового провадження необхідно заявнику для захисту його законних прав та інтересів, з метою отримання дублікату виконавчих листів для подальшої передачі до відповідних органів державної виконавчої служби, а також враховуючи ту обставини, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня постанова Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року по справі № 2-а-792/2009, що унеможливлює відтворення її повного тексту, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 частково, відновивши судове провадження в частині відновлення ухвали Апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2011 року (справа № 22а-14710/11), в якій міститься резолютивна частина постанови від 10.11.2009, що є достатнім для видачі дублікату виконавчого листа.

Також, заявник просив видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-а-792/2009 на підставі постанови Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року, яка набрала законної сили 16.06.2011. До матеріалів справи долучив постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жданівського міського управління юстиції Денисової О.С. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 6.03.2013 через відсутність фінансування з боку держави.

Відповідно до п. 18.4 ч.1 розділу VІІ Перехідних положень КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа від 26.07.2011 по справі № 2-а-792/2009 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 384, 389-390, п. 18.4 ч.1 розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області, про відновлення втраченого судового провадження по адміністративній справі № 2-а-792/2009 Жданівського міського суду Донецької області від 10.11.2009 року та видачу дубліката виконавчого листа від 26.07.2011 року, - задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження у справі № 2-а-792/2009 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області про визнання неправомірною відмову УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області сплатити одноразову компенсація в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати УПСЗН Жданівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити йому недоотриману суму одноразової компенсації в частині ухвали Апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2011 року наступного змісту:

«Справа 22а-14710/11

Категорія 10.3.2 Головуючий у 1 інстанції Шеїна Л.Д.

Доповідач Барсукова О.І.,

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2011 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого Новосядлої В.М.,

суддів Барсукової О.І., Алексєєва А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради про перерахунок недоотриманої суми одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області на постанову Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені: визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області щодо сплати одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в меншому розмірі ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області на користь позивача недоотриману одноразову компенсацію за 2009 рік в сумі 28350 грн.

Не погодившись постановою суду першої інстанції, відповідач Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області подало апеляційну скаргу на зазначене судове рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і просить постанову суду першої інстанції скасувати.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції, заявник скарги вказує на порушення норм матеріального права, вважає, що розрахунок пенсії повинен здійснюватись у розмірах, встановлених Постановами Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 та від 12.07.2005 року № 562.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до розділу XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 02 грудня 2010 року справа розглядається в порядку адміністративного судочинства.

На підставі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення:

інвалідам I і II групи - 120 гривень;

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень;

інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень;

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - 75 гривень.

Задовольняючи позов про стягнення з відповідача на користь позивача щорічної грошової допомоги на оздоровлення, суд виходив з того, що ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Такий висновок відповідає вимогам закону, а саме ст. 48 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною постановою № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ, який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, яка значно менша, ніж встановлено Законом.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закони України, яким встановлені розміри мінімальної заробітної плати, зокрема на час виплати допомоги позивачу, а не постанови № 562.

Законом № 796-ХІІ Кабінет Міністрів України не уповноважений на свій розсуд змінювати, у тому числі зменшувати, конкретні розміри компенсації і допомоги, зокрема допомоги на оздоровлення, встановлені цим Законом.

Частиною 1 ст.67 зазначеного Закону було встановлено, що конкретні розміри всіх передбачених ним доплат, пенсій та компенсацій підвищується Кабінетом Міністрів України відповідно до змін індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а її статтею 75 встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція України не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно - правовими актами змінювати положення законів.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції щодо протиправності виплати відповідачем допомоги у розмірах, встановлених не Законом № 796-ХІІ, а підзаконним нормативним актом, оскільки такі дії призвели до істотного звуження прав позивача.

Конституційний Суд України у рішенні № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року у справі № 1-28/2008 (справа щодо предмету та змісту закону про Державний Бюджет України) зазначив, що зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України.

Статтею 64 Конституції України вичерпно визначено такі випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень, та визначено ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задоволені позовні вимоги: визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області щодо сплати одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в меншому розмірі ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області на користь позивача недоотриману одноразову компенсацію в 2009 році в сумі 28350 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації виплат сум на оздоровлення суд обґрунтовано до уваги не взяв, оскільки питання фінансування не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів для виконання покладених на управління обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є такими що б давали апеляційному суду підстави для скасування або зміни судового рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляцій скарзі, не вбачається.

У відповідності до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради відхилити.

Постанову Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий Судді: ».

Видати дублікати виконавчого листа по адміністративній справі № 2-а-792/2009 на підставі постанови Жданівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2009 року про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену одноразову компенсацію у сумі 28 350 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -

О.М.Павленко