Справа № 456/3868/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/783/1261/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Гули Л.В. від 07 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів за минулий час, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів за минулий час відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати в частині відмови у задоволенні першої позовної вимоги та в частині мотивів про факт «нецільового використання аліментів позивачкою». Вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що не має фінансових можливостей забезпечувати дітям по 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку, оскільки здійснює догляд за дитиною-інвалідом. Вказує на те, що в порушення принципу диспозитивності при розгляді справи та ухваленні рішення суд не з'ясував обставин, на які покликалась ОСОБА_2 в обґрунтування позовних вимог і за якими встановлюється, що ОСОБА_3 має фінансові можливості сплачувати на кожну дитину аліменти у розмірі прожиткового мінімуму.

В судове засідання учасники справи не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та справи №456/2058/16-ц Стрийського міськрайонного суду Львівської області, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, заперечення на позовну заяву, апеляційної скарги, апеляційної скарги уточненої, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 12. 81, 247, 89 ЦПК України, 1 ст. 3, ст.18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), ст. 180, ч.3 ст. 181, ч.2 ст. 182, ч.ч. 1,2 ст. 183, ч.1 ст. 192, ч.2 ст. 191 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та відмовляючи в задоволенні позову, - виходив з того, що згідно з рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.04.2014 року відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 14.03.2014 року. З роздруківки про рух коштів (надходження аліментів) по банківському рахунку ОСОБА_2 встановлено, що в період з січня 2016 року по вересень 2016 року відповідач ОСОБА_3 щомісячно сплачував аліменти, однак починаючи з травня 2016 року розмір аліментів зменшився. Як вбачається з долученої до матеріалів справи заяви ОСОБА_3 від 17.10.2016 року, останній звертався до органу опіки та піклування з приводу нераціонального використання позивачкою сплачуваних ним аліментів. Відповідно до листа Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 1309 від 04.09.2017 року на виконанні у Балаклійському районному ВДВС перебуває виконавчий лист № 456/1211/14-ц від 05.06.2014 року, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно. Згідно із звітами Шебелинського управління бурових робіт БУ «Укрбургаз» філії ДК «Укргазвидобування», де працює ОСОБА_3, аліменти з останнього утримуються щомісячно та в повному обсязі. Станом на 01.09.2017 року заборгованість по аліментах відсутня. Судом встановлено, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей : сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Відповідач ОСОБА_3 працює в Шебелинському відділенні бурових робіт ФБУ «Укрбургаз» ПАТ «Укргазвидобування», що підтверджується матеріалами справи та поясненнями відповідача в запереченні на позовну заяву. Заборгованості зі сплати аліментів у відповідача ОСОБА_3 немає, що підтверджується листом Балаклійського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 1309 від 04.09.2017 року, відтак, відповідач сумлінно виконує батьківські обов'язки щодо утримання своїх малолітніх дітей, не ухиляючись від сплати аліментів. Звертаючись із позовом про збільшення розміру аліментів, що присуджені до стягнення в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка покликається на те, що діти опинилися в нужденному стані, так як не одержували на своє утримання аліменти в розмірі, що забезпечує достатній життєвий рівень, включаючи достатнє харчування, однак доказів на підтвердження погіршення матеріального стану позивачки з часу присудження аліментів та по час звернення до суду матеріали справи не містять, таких нею не подано і в судовому засіданні не здобуто. Натомість, заява відповідача ОСОБА_3 від 17.10.2016 року до органу опіки та піклування про здійснення контролю за цільовим витрачанням позивачкою аліментів, сплачуваних ним на утримання дітей, оскільки за місцем їх проживання відключені газопостачання та водопостачання, а самі діти безпідставно не відвідують школу та неодноразово повідомляли вчителів про недоїдання, скоріше свідчить про нецільове використання аліментів позивачкою, а ніж про те, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання двох малолітніх дітей, не забезпечує їх достатній життєвий рівень та гармонійний розвиток. Крім цього, позивачкою ОСОБА_2 не надано суду жодних переконливих доказів, які б свідчили про зміну матеріального становища відповідача, а саме: поліпшення його матеріального стану внаслідок щомісячного зростання заробітної плати, а долучена позивачкою до матеріалів справи довідка про рух коштів по банківському рахунку ОСОБА_2 за 2016 рік, навпаки, свідчить про зворотнє, оскільки, починаючи з травня 2016 року, розмір аліментів зменшився, що спростовує твердження позивачки про щомісячне зростання заробітної плати відповідача. З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, так і матеріальне становище його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких підлягають стягненню аліменти, їх стан здоров'я, стан здоров'я платника аліментів та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, враховуючи положення ст. 180 Сімейного кодексу України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку, що допустимих доказів, які б підтвердили наявність підстав для збільшення розміру аліментів та стягнення їх у розмірі 1/2 (50%) частки його заробітної плати, але не менше двох прожиткових мінімумів на дітей віком від 6 до 18 років, і не більше 70% його заробітної плати (якщо розмір двох прожиткових мінімумів на дітей буде перевищувати 70% заробітної плати ОСОБА_3.), позивачкою не надано. А відтак, з урахуванням обставин справи, фактичних доходів та можливостей відповідача, позовні вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягають. Окрім того, судом встановлено, що аліменти на підставі виконавчого листа №456/1211/14-ц від 05.06.2014 року, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, з боржника утримуються щомісячно та в повному обсязі, заборгованості зі сплати аліментів у відповідача немає, відтак, судом не встановлено факту ухилення останнього від їх сплати, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів за минулий час. Таким чином, враховуючи, що позивачкою не надано жодних переконливих доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів, що є підставою для зміни розміру аліментів, суд прийшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду частково не відповідають обставинам. що мають значення для справи, частина обставин, які суд вважав встановленими - не доведена і відповідно судом не дотримано в повній мірі вимог закону.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просила стягувати з відповідача ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 (50%) частки його заробітної плати, але не менше двох прожиткових мінімумів на дітей віком від 6 до 18 років, і не більше 70% його заробітної плати (якщо розмір двох прожиткових мінімумів на дітей буде перевищувати 70% заробітної плати ОСОБА_3.) до досягнення повноліття сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за минулий час в розмірі 3111,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.04.2014 року в справі № 456/1211/14-ц з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідач ОСОБА_3 працює у філії бурового управління «Укрбургаз» ПАТ «Укргазвидобування» з 2004 року, що встановлено рішенням Стрийського міськрайонного суду від 11.11.2016 року, має постійне місце роботи. Починаючи з липня 2016 року, заробітна плата ОСОБА_3 зросла й у вересні 2016 року складала 12699,66 грн. Відтак, внаслідок поліпшення матеріального стану ОСОБА_3 може сплачувати на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 50% (1/2 частки) заробітної плати (заробітку). За даними скриншоту руху коштів (надходження аліментів) на банківському рахунку ОСОБА_2 за період січень-вересень 2016 року аліменти стягуються переважно в меншому розмірі (1451-2490 грн.), ніж це є необхідним для забезпечення достатнього життєвого рівня двох дітей, а саме: в січні 3838,05 грн., в лютому - 2490,23 грн., в травні - 2051,07 грн., в червні-1545,63 грн., в липні - 1561,37 грн., в серпні - 1451,43 грн., у вересні 3314,31 грн. Вважає, що ОСОБА_7 повинен сплачувати на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі не менше двох прожиткових мінімумів на дітей віком від 6 до 18 років і не більше 70% заробітної плати, якщо розмір двох прожиткових мінімумів на дітей буде перевищувати 70% заробітної плати ОСОБА_3 Крім цього, вважає, що відповідач повинен сплатити аліменти за минулий час в розмірі різниці між прожитковим мінімумом на дітей відповідного віку і фактично сплаченими в розмірі 3111,20 грн.

За ст. 180 СК України (в редакції станом на час розгляду справи), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ЦПК України (в редакції станом на час розгляду справи), способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов'язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Згідно ст. 183 СК України (в редакції станом на час розгляду справи), частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 182 СК України (в редакції станом на час розгляду справи), при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, відповідно до ст. 192 СК України (в редакції станом на час розгляду справи), розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із позовної заяви позивач, як на підставу зміни розміру аліментів посилалась на те, що у відповідача змінився матеріальний стан, а саме його зарплата значно збільшилась у розмірі.

Вказане, як вбачається із наведеної вище ст. 192 СК України дійсно є однією із можливих підстав для зміни розміру аліментів, що стягуються, зокрема, за рішенням суду.

Як вбачається із матеріалів даної справи та справи №456/2058/16-ц Стрийського міськрайонного суду Львівської області, - рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/1211/14-ц від 14.04.2014 року вирішено: Стягувати аліменти з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_9., уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого в Шебелинському управліні бурових робіт бурового управління «Укрбургаз» філії ДК «Укргазвидобування»,адреса : Харківська обл.., Балаклівський район с. П'ятигірське в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10. та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11. в користь матері ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_12 до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 14.03.2014 року.

Вказане рішення набрало законної сили, не скасоване та виконується.

Крім цього, як вбачається із доводів позивачки, довідки про доходи відповідача виданої ПАТ «Укргазвидобування» та відповідачем не заперечувалось заробітна плата відповідача з часу ухвалення рішення у 2014 році про стягнення аліментів дійсно має тенденцію до збільшення.

За останніми даними, що є в матеріалах справи найбільший розмір такої становив 22284,09 грн. на місяць.

Відповідно 1/3 частина такої заробітної плати складає (згідно довідки 4486,62 грн.) більш ніж два прожиткових мінімуми на дітей сторін, які проживають з позивачкою. Тому зважаючи на вказане підстав для збільшення розміру аліментів до ? частини заробітної плати відповідача підстав немає, оскільки такий розмір слід вважати може забезпечити нормальне, утримання, виховання та розвиток дітей сторін.

Крім цього, доводів про певні додаткові витрати, що свідчили б про необхідність збільшення розміру аліментів до ? частини доходів відповідача та доказів цього позивачкою не наведено та не представлено.

Однак, зважаючи на те, що у 2016 році у певні місяці (як вбачається із згаданої довідки) та скріншоту руху коштів, які нараховуються позивачу як аліменти (а.с. 2), - заробітна плата відповідача становила меншу суму та розмір аліментів, що стягувались на користь позивача становив найменшу суму 1452 грн., що є меншим за 50% прожиткового мінімуму на кожну із дітей на даний час (972 грн.) та на час розгляду справи судом першої інстанції (930 грн.), слід вважати, що розмір аліментів, визначений рішенням суду про стягнення аліментів від 2014 року в частині закріплення гарантованого законом мінімуму 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку слід було б змінити відповідно до передбаченого на даний час законом гарантованого мінімуму у 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з метою уникнення випадків (у випадку зменшення доходів відповідача) отримання позивачем коштів на утримання дітей як аліментів менше ніж гарантований законом мінімум.

Враховуючи вказане доводи позову та скарги в цій частині слід визнати обґрунтованими та в цій частині скаргу - задовольнити.

Слід також вважати безпідставним і встановлення у рішенні суду факту нецільового використання аліментів позивачкою на підставі виключно заяви про це відповідача, що іншими доказами не підтверджено.

Тому рішення суду в частині вирішення вимоги про збільшення розміру аліментів слід скасувати (зокрема і в частині мотивів про встановлення факту нецільового використання аліментів позивачкою про що йшлося), ухваливши у цій частині нове рішення про задоволення вимоги про збільшення розміру аліментів - частково.

А саме слід збільшити розмір аліментів що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей сторін за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.04.2014 року у справі № 456/1211/14-ц, збільшивши розмір мінімальної межі аліментів з 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну із дітей до 50 % прожиткового мінімуму.

Вказаними слід задовольнити апеляційну скаргу частково.

В решті рішення суду не переглядалось, як таке, що в іншій частині вимог не оскаржене.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 7 лютого 2018 року в частині вирішення вимоги про збільшення розміру аліментів - скасувати та ухвалити у справі в цій частині вимог нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.04.2014 року у справі № 456/1211/14-ц.

Стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 що працює в Шебелинському управлінні бурових робіт бурового управління «Укрбургаз» філії ДК «Укргазвидобування», адреса: Харківська обл., Балаклівський район, с.П'ятигірське на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну із дітей на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 689 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати решти недоплаченого судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра