Провадження №2-о/523/526/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря -Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою та просила встановити факт народження дитини жіночої статі на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме у м.Ялта, ІНФОРМАЦІЯ_2, у матері ОСОБА_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволити здійснити відділом реєстрацію народження та вказати відомості про батька зі слів матері.

В обгрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що відділ відмовляє у державній реєстраці дитини у звязку з тим, що територія на якій вона народилася є окупованою і діяльність будь-яких її органів вважається незаконною, рішення і акти є недійсними і не створюють правових наслідків, тому вона змушена звернутися до суду.

Заявник звернулася з заявою про розгляд справи в її відсутності.

Представник заінтересованої особи - представник відділу також у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином та надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з положеннями ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимоги за заявою підлягають задоволенню, виходячи з наступного..

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Факт, який просить встановити заявник, потрібен їй для можливості державної реєстрації народження дитини, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України, що стало підставою для відмови Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у реєстрації народження дитини.

Письмовими матеріалами встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, зареєстрована адреса проживання в АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Ялта Автономної Республіки Крим у ОСОБА_1 народилася дитина, дівчинка , що підтверджується медичним свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 06.09.2018 р., виданим Ялтинським пологовим будинком .

Доводи заявника про народження у неї дитини не викликають у суду будь-яких сумнівів.

Заявник зверталася до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою щодо державної реєстрації народження дитини заявниці, однак 01.10.2018р. начальником відділу заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, оскільки нею не надано документів, передбачених Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Одночасно заявнику було роз'яснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту.

Отже, підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту народження її дитини у зв'язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують даний факт, видані органами, які розміщені на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи (далі - медичне свідоцтво про народження) (форма № ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, який проводив огляд матері та дитини (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9, у разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України

В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Відповідно ст.9 вказаного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Виходячи з наявних у справі доказів вбачається, що реєстрація народження дитини заявнику в легітимних органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати її народження на підставі вищезазначеного медичного свідоцтва про народження немає, оскільки воно не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації народження, тому відновлення порушених прав заявниці неможливо в іншій спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку.

Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення,, анулювання, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Пунктом 1, 2, 3 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, власного імені та по батькові. Підставами для реєстрації народження, є: а) медичне свідоцтво про народження форми N103/о,. Ці документи подаються до органу реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для реєстрації народження, визначених у цьому пункті, реєстрація народження провадиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них.

Згідно роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

За змістом ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження…. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий вищенаведеними органами, особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, враховуючи вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності, враховуючи, що дитина заявника народилася на тимчасово окупованій території, її реєстрація народження органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі лікарського свідоцтва про народження є неможливою, а встановлення факту народження необхідне для отримання свідоцтва про народження відповідним державним органам, суд приходить до висновку, що вимога є обґрунтованою і доказаною, оскільки м.Ялта АРК розташоване на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому є всі підстави для встановлення факту народження дитини жіночої статі на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме у м.Ялта, ІНФОРМАЦІЯ_2, у матері ОСОБА_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з вимогами ч.4 ст.317 та п.8 ч.1 статті 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,258,259,263-265,268, 293-294,315-319,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження дитини встановити факт народження дитини жіночої статі на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме у м.Ялта, ІНФОРМАЦІЯ_2, у матері ОСОБА_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дане рішення є підставою для державної реєстрації народження дитини жіночої статі на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме у м.Ялта, ІНФОРМАЦІЯ_2, у матері ОСОБА_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення складено 26.11.2018 р.

Суддя: