УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року заявники звернулись до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи її наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Приморське м.Жданова Сталінської області народився заявник ОСОБА_1 . В свідоцтві про його народження у графі «Батько» зазначено - « ОСОБА_3 , національність грек», у графі «Мати» - « ОСОБА_4 , національність росіянка». Його батько ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Сартана м.Маріуполя Донецької області. В свідоцтві про народження його батька у графі «Батько» зазначено - « ОСОБА_5 , національність грек», у графі «Мати» - « ОСОБА_6 , національність гречанка». Його батьки зареєстрували шлюб 17.10.1960 року у Приморській селищній раді м.Жданова. В свідоцтві про шлюб батьків заявника зазначено національність батька ОСОБА_3 «грек», матері ОСОБА_4 «росіянка». У військовому квитку та обліково-послужній картці, виданих Іллічівським районним військовим комісаріатом Донецької області 16.12.1964 року на ім`я заявника ОСОБА_1 , у графі «національність» зазначено «грек». 29.07.1989 року заявник ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. В свідоцтві про шлюб зазначено національність заявника ОСОБА_3 як «росіянин», дружина ОСОБА_7 «українка». ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась заявниця ОСОБА_8 . В свідоцтві про її народження у графі «Батько» зазначено - « ОСОБА_1 , національність росіянин», у графі «Мати» - « ОСОБА_9 , національність українка». 28.08.2015 року заявниця ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_12 ». Заявники за національністю є греками, виховувались у повазі до грецької культури, вивчають грецьку мову, філософію, історію грецького народу, ведуть побут згідно із національними традиціями, підтримують стосунки зі своїми родичами-греками, які проживають на території Греції, святкують національні свята. Через вказані розбіжності вони не мають документального підтвердження своєї приналежності до грецької національності. 03.07.2018 року вони звернулись до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про усунення розбіжностей у зазначенні національності. Проте, їм було відмовлено. Встановлення факту приналежності до грецької національності дає їм можливість отримати від Грецької Республіки певні пільги та гарантії, що надаються громадянам України грецького походження. Таким чином, мають право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «грек». У зв`язку з тим, що органи РАЦСу не можуть внести зміни національності заявників до актових записів, заявники вимушені звернутися до суду із вказаною заявою. На підставі викладеного, просили встановити факт, що заявники є за національністю греками.

Представник заявників у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили встановити факт, що заявники є за національністю греками. Встановлення факту приналежності до грецької національності дає їм можливість отримати від Грецької Республіки певні пільги та гарантії, що надаються громадянам України грецького походження.

Представник заінтересованої особи - Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, направила до суду заяву, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

Вислухавши представника заявників, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився заявник ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації народження ІНФОРМАЦІЯ_1 Приморською селищною радою м.Жданова було складено актовий запис №38, на підставі якого було видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . В графі «Батько» зазначено - « ОСОБА_3 , національність «грек», у графі «Мати» - « ОСОБА_4 , національність росіянка». (а.с.-9).

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , виданого 05.06.2003 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, заявник ОСОБА_1 29.07.1989 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , про що було складено актовий запис №2567.

При реєстрації шлюбу заявник мав вільний вибір у визначенні своєї національності, так як його батьки належали до різних національностей, він визначив при реєстрації шлюбу свою національність як «росіянин». (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в нього народилась донька ОСОБА_3 . В свідоцтві про її народження серія НОМЕР_3 , виданого 31.07.1990 року відділом запису актів громадянського стану Іллічівського райвиконкому м.Маріуполя, у графі «Батько» зазначено - « ОСОБА_1 , національність росіянин», у графі «Мати» - « ОСОБА_9 , національність українка». (а.с. - 15). Яка в подальшому змінила прізвище внаслідок укладання шлюбу на « ОСОБА_12 ». (а.с. - 16).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_4 та обліково-послужної картки, виданих 16.12.1964 року Іллічівським районним військовим комісаріатом Донецької області на ім`я заявника ОСОБА_1 , вказано у графі «національність» «грек». (а.с. 12,13).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст. 315 ЦПК України).

Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності. Хоча зазначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік справ, не є вичерпним, проте за змістом вищенаведених норм процесуального права суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

В даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що заявники просять встановити факт, що вони за національністю, є греками. Також, заявники не оскаржують дії органу владних повноважень, а лише просять встановити юридичний факт та зобов`язати внести відповідні зміни щодо національності до актових записів цивільного стану.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

06.07.2018 року Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану щодо зміни національності. (а.с.7,8).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року № 55/18793.

Згідно з п.1.1 зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1.7. цих Правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Пунктом 1.15 Правил визначено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

З аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що чинним законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, які засвідчують походження особи, і порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Крім того, відповідно п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підставою для внесення в актові записи цивільного стану є, зокрема є постанова адміністративного суду, а отже встановлення факту належності до грецької національності не може бути підставою для внесення змін в актовий запис, про що просять заявники.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Наведені норми права дають підстави дійти висновку, що відмова уповноваженого органу щодо внесення змін та доповнень до актових записів цивільного стану, може бути оскаржена в судовому порядку шляхом подання позову до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - закрити.

Повідомити заявників, що заявлені вимоги щодо внесення змін в актового запису цивільного стану відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

Роз`яснити заявниками, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текс ухвали буде виготовлений протягом 5 днів.

Суддя: А. М. Іванченко