У Х В А Л А

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 756/9094/15-ц

провадження № 61-47455 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Луспеника Дмитра Дмитровича і Черняк Юлії Валеріївни у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 27 листопада 2018 року справу призначено судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., а судді Черняк Ю. В. та Гулько Б. І. призначені до складу колегії для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Верховного Суду від 28 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції, учасникам справи роз'яснено право на подання відзиву.

У грудні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли дві заяви ОСОБА_1 про відвід: судді Верховного Суду Гулька Б. І. та колегії суддів: Луспенику Д. Д., Гульку Б. І., Черняк Ю. В., в якій заявник зазначає, що розгляд касаційної скарги ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості суддів при розгляді цієї справи.

При цьому, що стосується судді Гулька Б. І., то заявник зазначає, що суддя знаходився у певних знайомих стосунках як зі ОСОБА_3, так і з ним, але, на його думку, стосунки судді зі ОСОБА_3 є більш глибокі та дружні.

Через кілька днів, заявляючи відвід всій колегії суддів, заявник посилається на те, що суддя Луспеник Д. Д., як суддя-доповідач, допустився порушень норм ЦПК України при відкритті провадження у справі, так як касаційну скаргу ОСОБА_3 слід було залишити без руху та повернути. Також зазначає, що судді Луспеник Д. Д. і Черняк Ю. В. працюють в одній судовій колегії з Гульком Б. І. тривалий час і спільно розглянули багато справ. На його думку, суддя Гулько Б. І. має вплив на колегію суддів.

З урахуванням викладеного та з посиланням на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й відповідну прецедентну практику Європейського суду з прав людини ОСОБА_1 зазначав, що існують достатні підстави вважати, що є сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2018 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Луспеника Д. Д., Гулька Б. І. та Черняк Ю. В. відмовлено, а заяву визнано необґрунтованою.

Заяву про самовідвід судді Верховного Суду Гулька Б. І. задоволено.

Відведено суддю Гулька Б. І. за його заявою від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Луспеника Д. Д. і ЧернякЮ. В. передано для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід суддів Луспеника Д. Д. і Черняк Ю. В. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Сімоненко В. М.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішенням або окремою думкою судді в інших справах; висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю що підстав для задоволення заяви про відвід суддів Луспеника Д. Д. і Черняк Ю. В. немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності суддів у його справі. Усі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого правового обґрунтування.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддів - Луспеника Д. Д. і Черняк Ю. В. свідчить про незгоду з процесуальними діями та ухвалами суддів, які самі по собі не можуть свідчити про неупередженість чи об'єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень передбачених нормами ЦПК України, оскільки суддя є особою, діяльність якої полягає у правозастосовчій практиці, тлумаченні змісту законодавчих норм та доведеність їх змісту до свідомості суспільства через судові рішення або висловлювання думки при веденні дискусії. Зазначена діяльність не свідчить про упередженість судді при розгляді конкретної справи та застосуванні законодавчих норм до певних правовідносин у конкретній справі.

Засади співпраці суддів у одній колегії визначені законом та також не можуть бути самі по собі підставою для відводу.

У зв'язку з тим, що ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2018 року задоволено самовідвід судді Гулька Б. І. то заява ОСОБА_1 у цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Луспеника Дмитра Дмитровича і Черняк Юлії Валеріївни у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гулька Бориса Івановича залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко