Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2018 р. Справа № 608/575/18

Номер провадження2/608/336/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В позовній заяві позивачка вказала, що проживає та є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гранична Нова, 14 в м. Чорткові Тернопільської області. В листопаді 1998 року за вказаною адресою зареєструвався відповідач ОСОБА_2, однак вже більше року в будинку не проживає, оскільки виїхав за кордон. Його реєстрація в будинку створює незручності для ОСОБА_1, оскільки їй доводиться сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі. Тому вона просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову, просить справу розглядати без його участі у звязку з виїздом за межі України.

Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 14 по вул. Гранична Нова в м. Чортків Тернопільської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 24 грудня 2016 року, Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 грудня 2016 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46300455 від 24 грудня 2016 року.

В будинку позивачки значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, який фактично там не проживає і будинком не користується більше року.

Актами про встановлення факту непроживання від 20 січня 2017 року, 4 вересня 2017 року, 12 лютого 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 по місцю реєстрації (вул. Гранична Нова, 14 м. Чортків) не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує. На даний час проживає за кордоном.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не користується житлом понад один рік.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно квитанції АТ "Ощадбанк" № 155 від 19 лютого 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 82, 142, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Гранична Нова, 14 в місті Чорткові Тернопільської області.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Чортківському районі Тернопільської області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 48500, м. Чортків вул. С. Бандери, 20, повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачці ОСОБА_1, жительці м. Чортків, вул. Нова Гранична, 14 Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 704,80 гривень, який було сплачено за квитанцією АТ "Ощадбанк" № 155 від 19 лютого 2018 року, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк