Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 750/3124/16-ц

провадження № 61-26656св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

учасники справи:

заявник - управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області,

заінтересовані особи: ОСОБА_4, державне підприємство «Сетам», Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_5, Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова, у складі судді Литвиненко І. В., від 25 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області, у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Шарапової О. Л., від 27 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області звернулось до суду із заявою про заміну сторони боржника у справі № 750/3124/16-ц щодо стягнення з Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь ОСОБА_4 275, 60 грн, з Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області.

Заява управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області мотивована тим, що Деснянський відділ державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області листом від 24 січня 2017 року № 26-15/676 повідомило управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області, про те, що Деснянський відділ державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області має рахунок у органах Державної казначейської служби для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам та окремий небюджетний рахунок для зарахування авансових внесків стягувачів. Деснянський відділ державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області є органом державної виконавчої служби, структурним підрозділом та підпорядковується Головному територіальному управлінню юстиції у Чернігівській області і при цьому не є розпорядником бюджетних коштів та не складає кошториси.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2017 року управлінню Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони боржника у справі № 750/3124/16-ц.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не було надано суду доказів того, що Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області є правонаступником боржника у справі - Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. При вирішенні справи місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони боржника.

У листопаді 2017 року управлінням Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони боржника у справі № 750/3124/16-ц, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з'ясували обставини справи, не врахували, що чинним законодавством не передбачено стягнення грошових коштів з депозитних рахунків органів державної виконавчої служби, що надійшли від боржників для виплати стягувачам, а також звернення на них стягнення на виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі.

У січні 2018 року Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівській області подано заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в яких вказано на її необґрунтованість та безпідставність.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статті 14 ЦПК України, 2004 року, при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Судами встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2016 року у справі № 750/3124/16-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до держаного підприємства «Сетам», Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_5 про визнання недійсними електронних торгів. Судом визнано недійсними результати електронних торгів з реалізації 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, проведених 09 грудня 2015 року, протокол № 133071 проведення електронних торгів та акт державного виконавця від 18 грудня 2015 року про проведення електронних торгів. Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі по 275, 60 грн з кожного (т.1 а.с. 82-87). На виконання вказаного рішення Деснянським районним судом м. Чернігова 08 листопада 2016 року було видано виконавчий лист (т.1 а.с. 230).

Згідно зі статтею 378 ЦПК України, 2004 року, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення цього питання.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України)

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України, 2004 року, та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 2-н-148/09 (касаційне провадження № 61-1104св18).

У справі, яка переглядається, суди встановили що Деснянським відділ державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області та Головне територіальне управляння юстиції у Чернігівській області є різними юридичними особами і заявником не було надано доказів того, що Головне територіальне управляння юстиції у Чернігівській області є правонаступником боржника у справі - Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

За таких обставин, у цій справі суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області про заміну сторони боржника у справі № 750/3124/16-ц.

Суд першої інстанції виконав вимоги статті 212 ЦПК України, 2004 року, щодо оцінки доказів і статті 213 ЦПК України, 2004 року, щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Апеляційний суд відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, 2004 року, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржених судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виконання судових рішень є найвагомішим показником реального та ефективного захисту порушених прав, свобод та інтересів особи та невід'ємною складовою права на справедливий суд.

Питання виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган або державна установа, підприємство, організація, регулюють такі нормативно-правові акти: Конституція України, Бюджетний кодекс України, Закон України «Про виконавче провадження», Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», постанова Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

З урахуванням вищенаведених норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року, управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області наділено достатніми повноваженнями для того, щоб, у випадку відсутності бюджетних призначень у органу держаної виконавчої служби, провести необхідні дії, спрямовані на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2016 року у справі № 750/3124/16-ц за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судових рішень, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта