справа №176/2310/17
провадження №2/176/223/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 р. м. Жовті Води

Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Крамар О.М.

за участю секретаря Кіняк Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу № 176/2310/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна агрофірма "Солнцево" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди,

за участю сторін : позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна агрофірма "Солнцево" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до наказу по Приватному підприємству "Виробничо - комерційна агрофірма "Солнцево" від 15 грудня 2014 року №25-К, з 15.12.2014 року він був прийнятий на посаду землевпорядника на умовах трудового договору, про що зброблено відповідний запис у трудовій книжці.

На підставі наказу керівництва підприємства №3-К від 22.07.2015 року його було звільнено із займаної посади за згодою сторін.

В порушення вимог законодавства на день його звільнення відповідачем була нарахована та взагалі невиплачена заробітна плата за весь період роботи на даному підприємстві, а саме з 15 грудня 2014 року по 22 липня 2015 року. Так, за період з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року заборгованість по заробітній платі складає 22754,83 грн., яку виплатити в наслідок відсутності грошових коштів відповідач відмовляється. Інформація щодо нарахованої та не виплаченої заробітної плати за грудень 2014 року та червень - липень 2015 року відповідачем не надана.

При зверненні до відповідача за розрахунком ним було отримано відповідь про те, що внаслідок відсутності грошових коштів, немає можливості розрахуватися із ним по заборгованості. Дана заборгованість існує і на сьогоднішній день. В добровільному порядку відповідач виплачувати заборгованість по заробітній платі відмовляється. Тому він змушений звернутися з даним позовом до суду і просить суд стягнути із відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 15.12.2014 року по 22.07.2015 року в розмірі 22754,83 грн. Враховуючи, що відповідач, на день звернення з даним позовом до суду не розрахувався із ним по заробітній платі, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.07.2015 року в розмірі 235040,00 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 11523,05 грн.

Також йому була заподіяна моральна шкода. Через те, що він протягом семи місяців не отримував заробітну плату, він змушений був звільнитися. Він відчував моральні страждання, втратив нормальні життєві зв'язки, був змушений економити на продуктах харчування та одязі. Завдана йому моральна шкода обумовлюється моральними та фізичними стражданнями внаслідок порушення його законного права на заробітну плату, приниження честі і гідності, ігноруванням його прав, втрату, у зв'язку з цим престижу та ділової репутації серед співробітників, знайомих, друзів, родичів. Моральну шкоду він оцінює в 5000 грн., яку просив стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року у справі було відкрито провадження.

15 грудня 2017 року, після набрання чинності змін до Цивільного процесуального кодексу України розгляд даної справи здійснювався в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем ВКАФ "Солнцево", в строки, 21.01.2018 року було подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробіку за період затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди, відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що дійсно з 15.12.2014 року по 22 липня 2015 року ОСОБА_1 працював в ПП "ВКАФ" Солнцево" на посаді землевпорядника. За період з 15.12.2014 року по 22 липня 2015 року позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 24936,82 грн. та 1772,76 грн. компенсації за невикористану відпустку. Відповідно до видаткових касових ордерів позивачу було виплачено в повному обсязі за період з 15.12.2014 року по 22.07.2015 року заробітну плату в розмірі 22303,97 грн. 22 липня 2015 року позивачем було отримано трудову книжку та здійснено повністю розрахунок із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, що підтверджено відповідними документами. Позивач у своїй позовній заяві зазначав, що причиною звільнення була затримка заробітної плати, проте в заяві про звільнення від 21.07.2015 року було зазначено, що підставою звільнення було "за згодою сторін, у зв'язку з виходом на пенсію". З моменту звільнення позивача з підприємства пройшло майже два роки і жодних звернень пов'язаних з порушенням виплати заробітної плати з боку позивача не було. Розрахунок суми середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 23 липня 2015 року та відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими.

Позивачем ОСОБА_1, у свою чергу, 29.01.2018 року було подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач у відзиві на позовну заяву не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а лише додав підстави для додаткових вимог. Як було зазначено в позові, що в порушення норм трудового законодавства на день його звільнення відповідачем була нарахована та невиплачена заробітна плата за весь період роботи на підприємстві з 15.12.2014 року по 22.07.2015 року. Відповідачем надано копії видаткових касових ордерів від 20.02.2015 року, 20.03.2015 року, 20.04.2015 року, 20.05.2015 року, 22.06.2015 року та від 22.07.2015 року, згідно з якими він отримував заробітну плату за виконану роботу. Дані твердження відповідача не відповідають дійсності та є безпідставними, а надані відповідачем до суду видаткові касові ордери у кількості 6 штук не можуть бути враховані судом як належні докази. Так в перший день працевлаштування на підприємтсво відповідача, за вимогою керівника ним дійсно були підписані декілька чистих та не заповнених бланків видаткових касових ордерів, як пояснив керівник відповідача, для отримання готівкових коштів з каси підприємства для здійснення господарської діяльності, пов'язаної з виконання безпосередніх обов'язків, для вирішення виробничих питань, сплати відповідних платежів, отримання коштів під звіт або на відрядження, закупівлі матеріалів, продукції тощо, оскільки посада землевпорядника, яку він займав, передбачає роботу на віддалених від підприємства територіях. Вважає, що дані видаткові касові ордери №КО-2 у кількості 6 штук, які ним підписані, були заповнені впродовж грудня - січня 2018 року, тобто після отримання відповідачем позовної заяви, а не у 2015 році, що може бути підтверджено судово - технічною експертизою документів. Також викликає сумнів надана відповідачем до суду довідка про його доходи в період з грудня 2014 року по липень 2015 року, оскільки вона містить суперечливі дані в порівнянні з довідкою про доходи №14/06 від 11.06.2015 року, яка була надана ним до суду та видатковими касовими ордерами. Суми нарахованої заробітної плати мають суттєві розбіжності. Також маються суперечності в даних наданій відповідачем до суду довідці про доходи з даними, зазначеними в індивідуальній відомості про застраховану особу ОСОБА_1, яка надана для Пенсійного фонду (форма ОК-5) за період 2014 - 2015 року. Суми страхових внесків які були утримані з заробітної плати теж мають розбіжності.

31.01.2018 року представником відповідача ОСОБА_2, було подано заперечення на відповідь на відзив, в якому він зазначив, що видаткові касові ордери підписані позивачем підтверджують отримання заробітної плати за період з 15 грудня 2014 року по 22 липня 2015 року. Довідка про доходи №14/6 від 11 червня 2015 року, на яку посилається позивач, була надана в червні 2015 року за попереднім розрахунком. Остаточний розрахунок було здійснено лише 22 липня 2015 року при звільненні. Щодо невідповідності довідки про доходи з інформацією Пенсійного фонду за формою ОК-5, то слід зазначити, що П'ятихатським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду в 2016 році була здійснена перевірка щодо нарахування ОСОБА_1 заробітної плати. В ході перевірки було виявлено виплачений дохід позивачу, але не сплачено з нього страхові внески. Страхові внески були сплачені повністю в 2016 році. Також зазначив, що типова форма №КО-2 "Видатковий касовий ордер", затверджений наказом Міністерства статистики України від 15.02.1996 №51 та Типова форма №КО-2 "Видатковий касовий ордер" Додаток 3 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 року №637 зовсім не відрізняються. Надані до суду видаткові касові ордери відповідають вимогам первинного документу та підтверджують здійснення господарської операції (саме видача заробітної плати працівникові). Враховуючи вищевикладене, вважають позовні вимоги позивача безпідставними.

Також позивачем ОСОБА_1, 07.02.2018 року було надано письмові пояснення на заперечення до відповіді на відзив, в яких він зазначив, що твердження відповідача щодо його роботи на попередніх посадах не стосуються предмету позову та змісту позовних вимог. На підтвердження того, що відповідач виплатив йому заробітну в повному обсязі за весь період роботи, відповідачем не було надано жодних касових документів, окрім підроблених видаткових касових ордерів. Вважає, що його позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, а тому мають бути задоволені в повному обсязі.

07.02.2018 року позивачем ОСОБА_1 було заявлено клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів та клопотання про призначення судової технічної експертизи документів, а саме: видаткових касових ордерів, на визначення відносної давності їх виконання./а.с.74-75, 78-79/

Ухвалою суду від 12.02.2018 року клопотання ОСОБА_1 про витребування додаткових доказів задоволено частково: витребувано у Приватного підприємства "Виробничо - комерційна агрофірма "Солнцево" журнал реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів по підприємству за 2014 - 2015 роки. В іншій частині клопотання - відмовлено./а.с.80/

На виконання вимог ухвали суду від 12.02.2018 року відповідачем було надано копії журналу - ордеру./а.с.144-150/

Також ухвалою суду від 12.02.2018 року було задоволено клопотання позивача про призначення судової технічної експертизи документів, а саме видаткових касових ордерів, на визначення відносної давності їх виконання. На вирішення експертизи поставлено наступне питання:

- встановити конкретний проміжок часу (місяць, рік) нанесення друкованого на принтері тексту на оригіналах бланків видаткових касових ордерів № КО-2 від 20.02.2015, 20.03.2015, 20.04.2015, 20.05.2015, 22.06.2015 та від 22.07.2015, у кількості 6 шт., підписаних власноручно ОСОБА_1 Провадження у справі було зупинено./а.с.83-84/

10.04.2018 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта ОСОБА_3 про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання судової експертизи, з якого слідує, що для встановлення відносної давності виконання реквізитів (друкованого тексту) експерту необхідно надати вільні зразки друкованих текстів за кожен день по два документи за 1 -2 місяці до дати досліджуваних документу, до періоду часу в який було б можливо виготовлення досліджуваних документів, надрукованих на тому самому друкуючому пристрої (друкуючих пристроях), на якому були надруковані тексти досліджуваних документів; експериментальні зразки друкованого тексту з того самого друкуючого пристрою (пристроїв) станом на сьогоднішній день в кількості 15-20 аркушів; інформацію щодо проведення на тому самому друкуючому пристрої (пристроях) якого-небудь технічного обслуговування (заправка картриджу, проведення заміни яких-небудь деталей пристрою тощо) за 1-2 місяці до дати досліджуваних документів, до періоду часу в який було б можливо виготовлення досліджуваних документів. Питання про час виконання друкованих текстів шляхом встановлення відносного часу (періоду часу) друкування тексту на досліджуваних документах можливо їх порівняльним дослідженням з вільними зразками друкованих текстів на інших документах, які виконані на тому ж самому друкуючому пристрої (пристроях) в певний період часу. /а.с.87-88/

У зв'язку з цим, ухвалою судді від 10.04.2018 року провадження у даній справі було поновлено, для вирішення питання щодо заявлено експертом письмового клопотання./а.с.89/

Ухвалою суду від 04.05.2018 року клопотання судового експерта ОСОБА_3 було задоволено та витребувано у Приватного підприємства "Виробничо-комерційна агрофірма "Солнцево" для проведення судової експертизи у даній цивільній справі:

- вільні зразки друкованих текстів за кожен день по два документи за 1-2 місяці до дати досліджуваних документу, до періоду часу в який було б можливо виготовлення досліджуваних документів, надрукованих на тому самому друкуючому пристрої (друкуючих пристроях), на якому були надруковані тексти досліджуваних документів;

- експериментальні зразки друкованого тексту з того самого друкуючого пристрою (пристроїв) станом на сьогоднішній день в кількості 15-20 аркушів;

- інформацію щодо проведення на тому самому друкуючому пристрої (пристроях) якого-небудь технічного обслуговування (заправка картриджу, проведення заміни яких-небудь деталей пристрою тощо) за 1-2 місяці до дати досліджуваних документів, до періоду часу в який було б можливо виготовлення досліджуваних документів.

Провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. /а.с.106/

На виконання вимог ухвали суду ПП "ВКАФ "Сонцево" було надано експерементальні зразки з друкуючого пристрою Canon 810 станом на 15 травня 2018 року у кількості 15 шт., а також було надано письмові пояснення про те, що станом на лютий - червень 2015 року на ПП "ВКАФ "Сонцево" використовувалися для друку чотири друкуючі пристрої, а саме: Hewlett Packard HP Laserjet 1100; Canon 810; Canon MF 3200 Series; Canon MF 4010 Series. Всі вони були придбані в 2000-2003 роках і станом на травень 2018 року утилізовані, у зв'язку з несумісністю з програмним зебзпеченням комп'ютерної техніки, яка зараз використовується на підприємстві та фізичним зносом. Тому, встановити на якому саме друкуючому пристрої виготовлялися надані для технічної експертизи документи - видаткові касові ордери від 20.02.2015 року, 20.03.2015 року, 20.04.2015 року, 20.05.2015 року, 22.06.2015 року та від 22.07.2015 року, не має можливості. Також неможливо визначити документи, які друкувалися саме на цьому друкуючому пристрої (пристроях), що і кожен з видаткових касових ордерів. Тобто вимоги до вільних зрізків, такі як "безсумнівність походження", "належна якість і кількість" та "порівнянність" не буде виконана. Також зазначено, що станом на травень 2018 року в робочому стані є тільки друкуючий пристрій Canon 810, який не використовується на підприємстві. Встановити, що саме на цьому друкуючому пристрої були виготовлені видаткові касові ордери 20.02.2015 року, 20.03.2015 року, 20.04.2015 року, 20.05.2015 року, 22.06.2015 року та від 22.07.2015 року, не можливо. Окрім того, за період з лютого - червень 2015 року на зазначених друкуючих пристроях було проведено технічне обслуговування, а саме заправка картриджів./а.с.111-126/

03.07.2018 року матеріали цивільної справи, разом з додатками до неї повернуті на адресу суду з експертної установи без виконання. Експертиза не проведена/а.с.127-129/

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду від 04.07.2018 року провадження у справі було поновлено. Справу призначено у судове засідання./а.с.131/

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на доводи викладені у позовній заяві, відповіді на відзив від 29.01.2018 року та письмових поясненнях на заперечення до відповіді на відзив від 07.02.2018 року, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2, у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав в повному обсязі, заперечував проти задоволення вимог, посилаючись на доводи, які були викладені у наданому відзиві на позовну заяву від 21.01.2018 року та запереченнях на відповідь на відзив від 31.01.2018 року. У задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу директора ВКАФ «Солнцево» ОСОБА_4 №25-к від 15 грудня 2014 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду землевпорядника з 15.12.2014 року на умовах трудового договору, про що було також здійснено відповідний запис в трудову книжку. /а.с. 5, 7/

Відповідно до наказу №3-К від 22.07.2015 року, ОСОБА_1 було звільнено з підприємства ВКАФ «Сонцево» за згодою сторін, на підставі заяви позивача про звільнення за згодою сторін у звязку із виходом на пенсію./а.с.40,41/

Згідно наданої позивачем довідки про доходи від 11 червня 2015 року, яку було виданої ПКАФ «Сонцево» для подання до Пенсійного фонду для перерахунку пенсії, загальна сума доходу, що був нарахований позивачеві за період з січня 2015 року по травень 2015 року становила 22754 грн. 83 коп./а.с.6/ Довідка видана для пред'явлення до Пенсійного фонду України.

При цьому, позивач посилається на те, що після звільнення, відповідачем не було проведено остаточний розрахунок, нараховано та не виплачено заробітну плату у сумі 22754 грн. 83 коп.

Позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача нараховану, але невиплачену заробітну плату за період з 15.12.2014 року по 22 липня 2015 року в розмірі 22754 грн. 83 коп.; середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 23 липня 2015 року в розмірі 235040,00 грн.; компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в сумі 11523,05 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Стаття 117 КЗпП визначила, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положення зазначених статей узгоджуються із практикою Європейського Суду, так у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року, зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Однак, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, позивачем не доведено належними доказами наявність перед ним заборгованості по заробітній платі та невиплату її при звільненні.

Довідка про доходи від 11.06.2015 року, на яку посилається позивач, як на доказ нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки дана довідка про доходи, яка видана для подання до Пенсійного фонду для перерахунку пенсії, не підтверджує наявність заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1

Що стосується відомостей викладених в ній, які оспорювалися позивачем, то він має право звернутися до правоохоронних органів із заявою щодо можливої фальсифікації документів.

Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про наявність у нього порушеного суб'єктивного права з боку відповідача, способом захисту якого є стягнення з відповідача на його користь нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати.

Як слідує із довідки про доходи, наданої відповідачем ВКАФ «Солнцево», ОСОБА_1 було нараховано заробітну плату, з урахуванням посадового окладу, за період з грудня 2014 року по липень 2015 року, разом з компенсацією за відпустку у розмірі 22303 грн. 97 коп. /а.с.43/

Нараховану заробітну плату було виплачено позивачеві, що підтверджується видатковими касовими ордерами №КО-2 від 20.02.2015 року, 20.03.2015 року, 20.04.2015 року, 20.05.2015 року, 22.06.2015 року та від 22.07.2015 року, копії яких є в матеріалах справи /а.с.44-46/. Оригінали вказаних ордерів були оглянуті судом.

В судовому засіданні позивач оспорював вказані ордери, зазначаючи при цьому, що підписував попрожні бланки ордерів. Однак, кошти не отримував. На думку позивача, видаткові касові ордери заповнені відповідачем після його звернення до суду з позовом.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що дані докази є неналежними та недопустимими, суд не бере до уваги.

Позивач не спростував іншими доказами правомірність видаткових ордерів, якими підтверджується здійснення виплат всіх сум останньому при звільненні.

Так, за клопотанням позивача ОСОБА_1, ухвалою суду від 12.02.2018 року у справі було призначено судову технічну експертизу щодо встановлення конкретного проміжку часу (місяць, рік) нанесення друкованого на принтері тексту на оригіналах бланків касових ордерів №КО-2 від 20.02.2015 року, 20.03.2015 року, 20.04.2015 року, 20.05.2015 року, 22.06.2015 року та від 22.07.2015 року, у кількості 6 шт., підписаних власноручно ОСОБА_1

За клопотанням судового експерта про надання додаткових матеріалів, у відповідача ВКАФ «Солнцево» було витребувано додаткові, необхідні для проведення судової експертизи, матеріали.

ВКАФ «Солнцево» було надано експериментальні зразки з друкуючого пристрою Canon 810 станом на 15 травня 2018 року, у кількості 15 шт. та письмові пояснення про те, що станом на лютий - червень 2015 року на ПП "ВКАФ "Сонцево" використовувалися для друку чотири друкуючі пристрої, а саме: Hewlett Packard HP Laserjet 1100; Canon 810; Canon MF 3200 Series; Canon MF 4010 Series. Всі вони були придбані в 2000-2003 роках і станом на травень 2018 року утилізовані, у зв'язку з несумісністю з програмним зебзпеченням комп'ютерної техніки, яка зараз використовується на підприємстві та фізичним зносом. Тому, встановити на якому саме друкуючому пристрої виготовлялися надані для технічної експертизи документи - видаткові касові ордери від 20.02.2015 року, 20.03.2015 року, 20.04.2015 року, 20.05.2015 року, 22.06.2015 року та від 22.07.2015 року, не має можливості. Також неможливо визначити документи, які друкувалися саме на цьому друкуючому пристрої (пристроях), що і кожен з видаткових касових ордерів. Тобто вимоги до вільних зрізків, такі як "безсумнівність походження", "належна якість і кількість" та "порівнянність" не буде виконана. Також зазначено, що станом на травень 2018 року в робочому стані є тільки друкуючий пристрій Canon 810, який не використовується на підприємстві. Встановити, що саме на цьому друкуючому пристрої були виготовлені видаткові касові ордери 20.02.2015 року, 20.03.2015 року, 20.04.2015 року, 20.05.2015 року, 22.06.2015 року та від 22.07.2015 року, не можливо. Окрім того, за період з лютого - червень 2015 року на зазначених друкуючих пристроях було проведено технічне обслуговування, а саме заправка картриджів.

Проте, із повідомлення судового експерта №1582/1583-18 про неможливість надання висновку судової технічної експертизи документів слідує, що надати висновок судової технічної експертизи документів у справі №176/2310/17 неможливо, у звязку з ненаданням експерту додаткових матеріалів.

Надані відповідачем докази не спростовані позивачем.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що виплата заробітної плати працівникам підприємства здійснюється на підставі видаткових касових ордерів.

Щодо документального оформлення видачі заробітної плати, суд зазначає наступне.

Видача будь-якої готівки з каси (у тому числі зарплати) проводиться за видатковими касовими ордерами типової форми №КО-2 або за відомостями на виплату грошей (видаткова відомість). Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це вповноважений керівником (п.п.3,4 Положення про касові ордери).

Надані суду видаткові касові ордери /а.с.44-46/ підписані керівником та проставлено підпис позивача.

Підпис головного бухгалтера на ордерах відсутній, у зв'язку з тим, що посада головного бухгалтера на підприємстві не передбачена штатним розкладом, про що зазначив у судовому засіданні представник відповідача та підтверджується довідкою. /а.с.43/

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином, кожен окремо, на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог.

Оскільки судом не встановлено наявність заборгованості по виплаті сум при звільнені позивача, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати, які є похідними вимогами від первісної вимоги.

Не підлягає задоволенню, за цих же підстав, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки судом не було встановлено порушення прав позивача невиплатою сум останньому при звільненні.

Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував. Від його сплати він звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вимоги Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", та керуючись ст.ст. 116,117,233,237-1 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 82, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна агрофірма "Солнцево" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 10 вересня 2018 року.

Головуючий суддя