Провадження №2/523/4439/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - Головне управління державної фіскальної служби, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа, згідно позовних вимог позивач просить зняти арешт, накладений державним виконавцем у межах виконавчого провадження з виконання судового рішення у кримінальній справі.

Вивчивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.5 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У зв'язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред'являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі пред'явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч.2, 3 ст.255 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності із зазначеними нормами закону, суд прийшов до висновку, що спір, який виник між сторонами, має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.4, 255, 256 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - Головне управління державної фіскальної служби, про зняття арешту з майна, - закрити.

Роз'яснити позивачеві його право на звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: