Справа № 365/232/18
Номер провадження: 2/365/208/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.09.2018 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна тітка позивачки - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5500 га, яка розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області. Земельна ділянка належала на праві власності ОСОБА_6 згідно державного акту серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Турівської сільської ради Згурівського району Київської області від 30.12.2000 року (12 сесії 23 скликання), що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 05.03.2001 року за № 445. Позивачка, як спадкоємець за законом, спадщину у встановлену законом порядку прийняла шляхом постійного проживання з ОСОБА_6 на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці померлої спадщину не приймали. Оскільки тітка позивачки - ОСОБА_6 була людиною похилого віку, часто хворіла позивачка з 2006 року по день смерті тітки проживала з нею однією сім'єю, були пов"язані спільним побутом та мали спільний бюджет. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв"язку із ненаданням доказів спільного проживання з спадкодавцем, прийняття спадщини та належності до кола спадкоємців померлої. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки просить суд встановити, що позивачка ОСОБА_1 проживала однією сім'єю не менше п"яти років з ОСОБА_6 до часу її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на спірну земельну ділянку та в разі задоволення позову не стягувати з відповідача судовий збір.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Турівської сільської ради не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку, сільський голова Волочнюк В.Я. направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнав повністю.

Суд визнав можливим розглядати справу без учасників представника відповідача, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та його неявка не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що був добре знайомий з ОСОБА_6, оскільки вони з одного села. Позивачка ОСОБА_1 була її племінницею. З 2006 року по 2012 рік, до дня смерті ОСОБА_6, позивачка проживала з нею разом як одна сім"я. Позивачка дбала про тітку, утримувала її, доглядала.

Свідок ОСОБА_9 надала суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_8

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_6 на підставі рішення Турівської сільської ради Згурівського району Київської області від 30.12.2000 року (12 сесії 23 скликання) передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5500 га, яка розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області. На підставі зазначеного вище рішення на ім'я ОСОБА_6 видано державний акт серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 05.03.2001 року за № 445, Земельна ділянка була набута у власність в ході розпаювання земель колективної власності КСП «Перемога», за ОСОБА_6 по схемі поділу земель рахується земельна частка (пай) під № 345, що встановлено з копії державного акту (а.с.13-14), довідки Турівської сільської ради (а.с.16), викопіровки із схеми поділу земель колективної власності КСП «Перемога» (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить, зокрема і право власності на спірну земельну ділянку. Спадкоємцями за заповітом майна померлої у виді житлового будинку є її діти - третя особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4, також треті особи належать до кола спадкоємців першої черги за законом. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спадщину у встановленому законом порядку не приймали, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився копія заповіту - а.с.45). Позивачка ОСОБА_1 спадщину у встановленому законом порядку прийняла, шляхом подачі протягом визначеного законом строку відповідної заяви до нотаріальної контори. Спадкові права позивачки ніким не оспорюються, інші спадкоємці відсутні, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 не заводилась, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.7), копій свідоцтв про народження (а.с.10,11), копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10), копії свідоцтва про одруження (а.с.12), довідок Турівської сільської ради (а.с.17), інформаційних довідок із Спадкового реєстру (а.с.28-33).

Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв"язку із не наданням доказів належності до кола спадкоємців (нотаріальна відмова - а.с.6).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В силу ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В силу ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 згідно державного акту серії НОМЕР_2 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5500 га, яка розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області. Зазначена земельна ділянка входить до складу спадщини за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 Позивачка ОСОБА_1 належить до кола спадкоємців четвертої черги за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивачка спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву про відмову від спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України вона не заявляла. Спадкоємці померлої за заповітом та першої черги за законом ОСОБА_5, ОСОБА_4 спадщину не приймали, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився.

Через відсутність безпосередніх доказів постійного проживання з померлою на час відкриття спадщини та доказів проживання позивачки з померлою тіткою однією сім"єю не менше п"яти років, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса.

Суд вважає за необхідне, встановити факт проживання позивачки ОСОБА_1 однією сім'єю не менше п"яти років з ОСОБА_6 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначений факт повністю підтверджує зібраними у справі доказами, зокрема, показами свідків. Встановлення даного факту необхідне для підтвердження належності позивачки до кола спадкоємців померлої, а також підтвердження прийняття спадщини.

Суд вважає за необхідне визнати за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на спірну земельну ділянку.

Враховуючи клопотання представника позивачки, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору за вимогою позовного провадження, сплаченого нею при поданні позову.

Керуючись ст.ст.80,116,120,126,131,152 ЗК України, ст.ст.1217,1218,1223,1225,1264 ЦК України,

ст.ст.141,142,263-265,273,293,315,319 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сім'єю не менше п"яти років з ОСОБА_6 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5500 га, яка розташована на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області та належала померлій на праві власності на підставі державного акту серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 05.03.2001 року за № 445.

Не застосовувати до Турівської сільської ради Згурівського району Київської області ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову 24.04.2018 року згідно квитанції № NOS2Х36221 за наступними реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ Згурівського району, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38043171, Банк отримувача ГУ ДКCУ в Київській області, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) - 821018, рахунок отримувача - 0274, а саме грошові кошти в розмірі 606 (шістсот шість) гривень 83 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ