Суддя-доповідач Гаврилова Г.Л.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/7847/18

Номер провадження 22-ц/804/635/18

11 грудня 2018 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Гаврилової Г.Л.

суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

за участю секретаря - Єфремової О.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Публічне акціонерне товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року та на додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року, у складі судді Музики О.М.,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (далі - ПАТ «Маріупольгаз»), в якому просила скасувати рішення комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду акта про порушення, складеного протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року щодо задоволення акту про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18; визнати недійсним акт - розрахунок неврахованих обсягів природного газу внаслідок виявлених порушень відносно ОСОБА_2 на суму 47 279 грн. 46 коп.; зобов'язати ПАТ «Маріупольгаз» відновити постачання у домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2, за адресом: АДРЕСА_1, шляхом підключення до газорозподільчої системи (далі - ГРС) протягом 7 днів з дня набрання рішенням законної сили. На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилається на те, що відповідно до акту про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18, складеного працівниками ПАТ «Маріупольгаз», на території домоволодіння, яке розташоване на належній ОСОБА_2 земельній ділянці, установлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання у роботу ГРС шляхом підключення несанкціонованого газопроводу - врізка діаметром 15 мм. Працівниками ПАТ «Маріупольгаз» проведено відключення будинковолодіння від системи газопостачання шляхом установлення заглушки на патрубок лічильника, проведено зняття газового лічильника на експертизу. Відповідно до рішенням комісії з розгляду акту про порушення від 17 квітня 2018 року, яке оформлене протоколом про розгляд порушення, акт про порушення від 10 березня 2018 року № 07/207л-18 задоволений у повному обсязі, установлено факт порушення пп. 1 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем - наявність несанкціонованого газопроводу. Проведено донарахування не облікованих об'ємів природного газу за граничними об'ємами споживання за період з 18 вересня 2017 року по 18 березня 2018 року у розмірі 4 756 грн. 44 коп. за м. куб, на загальну суму 47 279 грн. 46 коп. З таким рішення позивач не погоджується, вважає його неправомірним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 05 грудня 1997 року позивач є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. До 05 грудня 1997 року власником ділянки був ОСОБА_3 та на час придбання земельної ділянки позивач не була обізнана про наявність несанкціонованого газопроводу врізаного у ГРС та ніколи ним не користувалася. Особисто ОСОБА_2 не проводила несанкціонованого врізання. Крім цього, при складенні акту про порушення було установлено, що несанкціонований газопровід врізаний у ГРС під землею та на території будинковолодіння позивача і земельної ділянки труба на поверхню не виходить, до приборів споживання жодним чином не підключена. Також не установлено місце знаходження газопроводу на земельній ділянці та на ній відсутнє місце її розкопування та використання. Працівниками ПАТ «Маріупольгаз» при складенні акту про порушення не установлено, що даний несанкціонований газопровід взагалі прокладений на території земельної ділянки позивача та знаходиться у придатному для використання стані. Таким чином, на час винесення оскаржуваного рішення, відсутні докази порушення зі сторони позивача Кодексу газорозподільних систем. У відповідності з Кодексом газорозподільних систем, несанкціоноване втручання у роботу газорозподільної системи є втручання у роботу цієї системи, у тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу засобів вимірювальної техніки та/або підключення несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРС та/або здійснюється не обліковане використання природного газу. Внаслідок виявленого підключення несанкціонованого газопроводу на належній позивачу земельній ділянці не порушувався нормальний режим роботи ГРС.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» про захист прав споживачів задоволено. Скасовано рішення комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акта про порушення, складеного протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року щодо задоволення акта про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18. Визнано недійсним акт - розрахунок неврахованих обсягів природного газу внаслідок виявлених порушень за період з 18 вересня 2017 року по 18 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 на суму 47 279 грн. 46 коп. Зобов'язано ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» відновити постачання у домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, шляхом підключення до газорозподільчої системи протягом 7 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» у дохід держави судовий збір у розмірі 2 114 грн. 40 коп.

Не погодившись із вказаними рішеннями суду, ПАТ«Маріупольгаз» подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під'єднання будинку АДРЕСА_1 до газової мережі було здійснено по замовленню ОСОБА_2, що є споживачем послуг газопостачання та власницею даного домовлодіння.18.03.2018р. при виконанні робіт з видалення води із підземної ділянки газопроводу у с. Сопіно Новоазовського району працівниками ПАТ «Маріупольгаз» було зафіксовано самовільне підключення до системи газопостачання шляхом прихованого газопроводу (врізка І5мм) за адресою: АДРЕСА_1, що відповідно до п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1379/27824 - є несанкціонованим газопроводом. 18 березня 2018 року ПАТ «Маріупольгаз» в присутності позивача було складено акт про порушення №07/207л-18, який позивачем був підписаний із зауваженнями. Під час складення акту проводилась фото та відео фіксація виявленого порушення. Зазначені обставини підтверджують, що позивачем допущено несанкціоноване проведення газопроводу саме шляхом прихованих заходів. З посиланням на п.1 глави VІ Кодексу газорозподільних систем, зазначає, що підставою для відключення домоволодіння позивача від газопостачання стала несанкціонована врізка до систем газопостачання. Суд не врахував, що відповідно до п.4 гл.1 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу достатнім є встановлення факту самовільно під'єднаного газопроводу, у тому числі без наявного підключення газового обладнання, фізично з'єднаного, зокрема, ввареного, врізаного з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрати природного газу який не обліковується комерційним вузлом обліку. Додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року, яким стягнутий з відповідача судовий збір у повному обсязі, підлягає скасуванню, оскільки воно прийнято на підставі незаконно ухваленого рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Від представника позивача ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню. Під час перевірки газопостачальником не було виявлено факту підключення до прихованого газопроводу газоспоживаючих приладів; позивачка не вчиняла будь-яких дій по облаштуванню несанкціонованого газопроводу; судом не встановлено, ким був встановлений несанкціонний газопровод, чи проходить він на земельну ділянку та в будинок позивача, внаслідок чого ОСОБА_2 не повинна нести відповідальність за виявлене порушення. У свою чергу, відключення позивача від споживання газу, у даному випадку, не ґрунтується на вимогах закону.

Заслухавши суддю - доповідача, представника відповідача ОСОБА_6, який просив задовольнити апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_5, які просили судове рішення залишити без змін, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалам справи, що відповідно до державного акта від 10 листопада 2006 року, біржового контракту від 05 грудня 1997 року № 18556, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,1215 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1 (а. с. 8, 9).

Згідно з генеральним планом КП «Бюро технічної інвентаризації» Новоазовської районної ради Донецької області, на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2, по АДРЕСА_1 розташований житловий будинок площею 136,4 кв. м, та нежитлові побудові площею 78,2 кв. м (а. с. 10).

Відповідно до договору про надання послуг з газопостачання від 07 квітня 2009 року № 65103, укладеного між ВАТ «Маріупольгаз» та ОСОБА_2, товариство зобов'язалося надавати послуги з газопостачання ОСОБА_2 до приватного будинку площею 90 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11, 12).

Згідно із будівельним паспортом внутрішнього газообладнання, змонтованого ТОВ «Маргаз» за адресою: АДРЕСА_1, технічних умов від 13 червня 2009 року № 160, поверхового плану будинку, специфікації, та схеми зовнішнього та внутрішнього газопроводу, замовником яких є ОСОБА_2, у будинку передбачено установлення опалювального котла, газової плити та газового котла, тобто три точки постачання газу у будинок (а. с. 44 - 48).

Відповідно до акта про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18, складеного працівниками ПАТ «Маріупольгаз», за участю ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1, встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу газорозподільних систем шляхом підключення несанкціонованого газопроводу - врізка 15 мм. До акта про порушення додано відеодиск фіксації порушень. Проведено відключення будинковолодіння від системи газопостачання шляхом установки заглушки на патрубку. Акт підписаний ОСОБА_2 з зауваженнями про те, що вона не проводила роботу з газорозподільною системою, не підключалася до газопроводу та при перевірці будинку несанкціонованого підключення не виявлено (а. с. 7, 36).

18 березня 2018 року складений акт-протокол № 07/209п-18 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи за указаною адресою та цього ж дня складений акт про відключення від газопостачання будинку, який належить ОСОБА_2 (а. с. 37, 38).

17 квітня 2018 року комісією ПАТ «Маріупольгаз» за участю ОСОБА_2, складений протокол про розгляд порушення, відповідно до якого акт про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18 задоволений повністю. Відповідно до п. п. 1 глави 2 розділу ХІ КГС порушення, зафіксовані в акті порушень № 07/207л-18, є наявністю несанкціонованого газопроводу. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХІ КГС проведено донарахування не облікованих об'ємів природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу за період з 18 вересня 2017 року по 18 березня 2018 року у розмірі 4 756, 44 м.3 на загальну суму 47 279 грн. 46 коп., яка підлягає оплаті ПАТ «Маріупольгаз». (а. с. 5, 6, 42, 43)

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що , незважаючи на те, що із установлених судом обставин вбачається факт несанкціонованого підключення до газорозподільної системи поза обліками вимірювальної техніки за межами території будинковолодіння ОСОБА_2 , проте, сукупність встановлених фактів не вказує, що врізана труба до газорозподільної системи продовжується до території будинку, належного ОСОБА_2, та у ньому наявна не відмічена у будівельному паспорті внутрішнього газообладнання та схемою його розташування точка споживання газу, що вказувало б на живлення несанкціонованої труби у будинок позивача або іншу будівлю, розташовану на земельній ділянці.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони суперечать встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований газопровід - це самовільно під'єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з'єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

У пункті 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об'єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Згідно з підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу.

Відповідно до п. 1 пар. 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається обєм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Згідно встановлених судом обставин, 18.03.2018р. при виконанні робіт з видалення води із підземної ділянки газопроводу у с. Сопіно Новоазовського району працівниками ПАТ «Маріупольгаз» було зафіксовано самовільне підключення до системи газопостачання шляхом прихованого газопроводу (врізка І5мм за адресою: АДРЕСА_1, що відповідно до п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1379/27824 є несанкціонованим газопроводом.

Судом також встановлено (п.4 описової частини судового рішення,а.с.81), що згідно оглянутого відеодиску фіксування порушень від 18 березня 2018 року, з фототаблицею до нього, на якому зафіксована труба газорозподільної системи по вул. Єлисєєвській у с. Сопіно, яка розташована за межами паркану будинковолодіння ОСОБА_2 та на якій зафіксований факт врізки у трубу газопостачання, де вбачається, що така врізка відбулася під землею на рівні близько 40 см від поверхні шару, яка у подальшому має напрямок у бік паркану, належного ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1 та фактично заходить під паркан будинку. А також у підвальному приміщенні будинку № 7 зафіксований шланг, де на відео вказано, що за допомогою нього можливо постачання газу (а. с. 49).

Отже, для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу необхідно відповідно до п. 1 гл.2 розділу XI Кодексу ГС достатнім встановлення факту самовільно під'єднаного газопроводу (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з'єднаного, зокрема ввареного, врізаного, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата ( споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником) газу.

Враховуючи, що положення Кодексу ГС не зобов'язують Оператора ГРМ встановлювати місце входу несанкціонованого газопроводу до будинку споживача, висновок суду про те, що обставини, що судом встановлені, не свідчать про наявність несанкціонованого газопроводу, а спірне рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем відповідача від17 квітня 2018 року, оформлене протоколом від 17 квітня 2018 року, підлягає скасуванню як незаконне, є помилковим.

Аналогічно, доводи позивача про те, що під час перевірки не було виявлено факту підключення до прихованого газопроводу газоспоживаючих приладів, не впливають на правомірність дій представників відповідача, оскільки для фіксації порушення є достатнім факт виявлення прихованого гозопроводу, що передбачає можливість несанкціонованого відбору природного газу.

Доводи позивача, про те, що вона не вчиняла будь-яких дій по облаштуванню несанкціонованого газопроводу,та судом не встановлено, ким був встановлений несанкціонний газопровод, внаслідок чого вона не повинна нести відповідальність за виявлене порушення, є безпідставними.

Відповідно до частині четвертій статті 319 ЦК України власність зобов'язує.

Отже, виходячи з обсягу прав та обов'язків споживача природного газу, позивач несе відповідальність за утримання газового обладнання в належному стані незалежно від того, чи знаходилося це обладнання в належному стані на час придбання у власність домоволодіння, чи земельної ділянки, на територію якої, як встановлено судом, незаконна врізка до ГРМ фактично заходить під паркан будинку позивача.

Відповідно до п. 1 пар. 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об'єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

У даному випадку, позивач набула право власності на земельну ділянку у 2006 році, та згідно договору № 65103 від 07.4.2009 року , укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ « Маріупольгаз» відповідач надає їй послуги з газопостачання в будинок що розташований на даній земельній ділянці, опалюваною площею 90 кв.м., тобто більше ніж за два роки до дня перевірки, тому початок періоду, за який визначається об'єм необлікованого природного газу, має визначатися за два роки, що передували дню виявлення порушення.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідачем нараховані збитки за 6 місяців, що передували виявленню порушення( з 18.09.2017 року по 18.03.2018 року).

Оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що ОСОБА_2, яка є споживачем природного газу, було допущено порушення, передбачене п.п. 1 п. 1 гл.2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, то це є підставою для відшкодування завданих збитків відповідачу.

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХІ КГС газопостачальником проведено ОСОБА_2 донарахування не облікованих об'ємів природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу за період з 18 вересня 2017 року по 18 березня 2018 року у розмірі 4 756 ,44 м.3 на загальну суму 47 279 грн. 46 коп. (а. с. 5, 6, 42, 43)

Порядок нарахування збитків позивачем не оспорюється.

Підраховуючи викладене, відсутні підстави для скасування рішення комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду акту про порушення, складеного протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року щодо задоволення акту про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18 та визнання недійсним акт - розрахунок неврахованих обсягів природного газу внаслідок виявлених порушень за період з 18 вересня 2017 року по 18 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 на суму 47 279 грн. 46 коп.

Щодо зобов'язання ПАТ «Маріупольгаз» відновити постачання у домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, шляхом підключення до газорозподільчої системи.

Відповідно до п/п. 3 п. 6.1 VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015 року, постачальник має право: ініціювати припинення постачання природного газу споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством.

Відповідно до п/п. 6 п. 1 пар. 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об'єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.

Разом з цим, встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин та на час складення акту про відключення від газопостачання від 18 березня 2018 року , постачальник керувався та діяв у спосіб, передбачений Правиламии надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінетів Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (а.с.38), які регулювали відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу та відповідний порядок припинення газопостачання, що визначав певні обставини ( п.6) , які у імперативному порядку слугували підставою для припинення газопостачання. При цьому такої підстави, як наявність несанкціонованого газопроводу, дані Правила у п 6 не місять. Крім того, вказана Постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 втратила чинність 16 липня 2016 року.

Оскільки інших підстав для відключення газу газопостачальник не визначив, а діючі правила відключення від газопостачання передбачають альтернативний порядок (п/п. 6 п. 1, пар. 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем) , з урахування певних чинників, підстав вважати законним відключення від газопостачання, в день виявлення порушення, 18.03.2018 року, споживачу ОСОБА_2 на підставі Постанови Кабінетів Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 не було.

За таких обставин, судове рішення в частині зобов'язання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» відновити постачання у домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, шляхом підключення до газорозподільчої системи протягом 7 днів з дня набрання рішенням законної сили, підлягає залишенню без змін.

Що стосується розподілу судових витрат.

Згідно додаткового рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року, суд стягнув з ПАТ«Маріупольгаз» у дохід держави судовий збір у розмірі 2 114 грн. 40 коп.

При цьому суд виходив з того, що позивачем заявлені три вимоги немайнового характеру, та відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при зміни судового рішення, фактично позивачу задоволені позовні вимоги в частині відновлення газопостачання, то з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення сума 704 гривні 80 копійок.

Відповідачем сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3171,60 гривень ( 2114,40х150%)

Оскільки позивач звернулась до суду із позовом про захист прав споживача, та відповідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, то вартість судового збору у розмірі 2114 гривень 40 копійок за подачу апеляційної скарги (за дві позовні вимоги немайнового характеру) необхідно компенсувати ПАТ «Маріупольгаз» за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( частина 7 статті 141 ЦПК України).

Керуючись ч.7 ст.141, ст. ст. 367, 374,376, 381,382 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року в частині скасування рішення комісії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акту про порушення, складеного протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року щодо задоволення акту про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18 та визнання недійсним акт - розрахунок неврахованих обсягів природного газу внаслідок виявлених порушень за період з 18 вересня 2017 року по 18 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 на суму 47 279 грн. 46 коп. скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» про скасування рішення комісії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акту про порушення, складеного протоколом про розгляд порушення від 17 квітня 2018 року про задоволення акту про порушення від 18 березня 2018 року № 07/207л-18 та визнання недійсним акт - розрахунок неврахованих обсягів природного газу внаслідок виявлених порушень за період з 18 вересня 2017 року по 18 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 на суму 47 279 грн. 46 коп. відмовити.

Судове рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року в частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» відновити постачання у домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, шляхом підключення до газорозподільчої системи протягом 7 днів з дня набрання рішенням законної сили, залишити без змін.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» у дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Судові витрати у розмірі 2114 гривень 40 копійок за подачу апеляційної скарги, компенсувати Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2018 року.

Головуючий Гаврилова Г.Л.

Судді Зайцева С.А.

ОСОБА_7