Справа № 242/5881/18
Провадження № 2/242/1733/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Селидівської міської ради про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову зазначили, що їм на праві власності належить квартира, розташована за адресою: м.Українськ, вул.Чкалова, 16/3. Ними було виявлено, що оригінал свідоцтва про право власності на дану квартиру втрачено. Для отримання дублікату звернулися до ДП «Селидіввугілля», але отримали відмову, оскільки Служба приватизації житлового фонду п/о «Селидіввугілля» була ліквідована. Якимось іншим чином відновити втрачений документ не мають можливості.

Просили визнати за ними право власності на двокімнатну квартиру за адресою м.Українськ, вул.Чкалова, 16-3, житловою площею 26,9 кв.м., загальною площею 44 кв.м. на ? частину за ОСОБА_1 та на ? частку за його дружиною ОСОБА_2 в рівних долях на підстав свідоцтва про право власності на житло № 1726, виданого 09.09.1993 р. Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» та зареєстрованого в Селидівському БТІ 24.11.1993 р. під № 472.

Ухвалою суду від 23.11.2018 р. провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач у строк, визначений судом в ухвалі про відкриття провадження, відзив не наддав.

Суд, відповідно до ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволеню виходячи з наступного.

Позивачем в обґрунтування позову надані наступні докази.

Так, згідно копії технічного паспорта на квартиру, що перебуває у власності ОСОБА_1, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» на підставі свідоцтва про право власності за № 1726 (а.с.8-9).

Як вбачається з копії свідоцтва № 1726 про право власності на житло від 09.09.1993 р., видане Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля», квартира, розташована за адресою: м.Українськ, вул.Чкалова, 16/3, належить на праві власності ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно довідки, згідно наказу від 20.06.2001 р. № 97 «Про ліквідацію служби приватизації» п/о «Селидіввугілля» підприємство було ліквідоване, документи передані до місцевого архіву (а.с.12).

Згідно довідки Селидівського бюро технічної інвентаризації, згідно реєстраційних даних станом на 01.01.2013 р. квартира за адресою: м.Українськ. вул.Чкалова, 16/3, числиться за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження СП в/о «Селидіввугілля» від 09.09.1993 р. за № 1726, зареєстроване у Селидівському БТІ 24.11.1993 р. за № 472 (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 48 ЗУ «Про власність» передбачено, що Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом.

Враховуючи вищевикладене, те, що іншого шляху для відновлення порушеного права, крім судового, у позивачів немає, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись 264, 265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: Донецька область, м.Українськ, вул.Чкалова, 16/3, ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, мешкає за адресою: Донецька область, м.Українськ, вул.Чкалова, 16/3, до Селидівської міської ради, , юридична адреса: Донецька область, м.Селидове, вул.К.Маркса, 6,про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на двокімнатну квартиру за адресою м.Українськ, вул.Чкалова, 16-3, житловою площею 26,9 кв.м., загальною площею 44 кв.м. на ? частину за ОСОБА_1 та на ? частку за його дружиною ОСОБА_2 в рівних долях на підстав свідоцтва про право власності на житло № 1726, виданого 09.09.1993 р. Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» та зареєстрованого в Селидівському БТІ 24.11.1993 р. під № 472.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя