Номер провадження: 22-ц/785/4758/18
Номер справи місцевого суду: 523/3122/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе ОМ., Заїкіна А.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа - КП «ЖКС «Північний») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Бабакова В.П. у м. Одеса 12 січня 2017 року, -

встановила:

27 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачка є власником квартири НОМЕР_1 у вказаному будинку. 09 грудня 2013 року та 28 жовтня 2014 року сталися залиття належної позивачу квартири. Згідно актів дільниці № 2 КП ЖКС «Північний», залиття сталися в зв'язку з розривом шлангу холодної води до бойлера на п'ятому поверсі будинку в квартирі НОМЕР_1, а також халатності мешканців квартири НОМЕР_1, яка належить відповідачці. Згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 57/1-15 від 26 травня 2015 року, вартість ремонтно-відновлюваних робіт після залиття квартири позивачки становить 60 972 гривень. Вказану суму ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідачки на її користь у відшкодування матеріальної шкоди. Також позивачці залиттям її квартири заподіяно моральну шкоду, яку ОСОБА_3 оцінила у 4 000 гривень.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 60 924 гривень матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 4 000 гривень - моральної шкоди, завданої залиттям квартири, 365, 60 гривень судового збору, а всього - 65 289, 60 гривень.

На вказане судове рішення була принесена апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій останній просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: апелянт не погодився із експертним дослідженням № 57/1-15 від 26 травня 2015 року та Актом дільниці № 2 КП ЖКС «Північний», вважає, що даними доказами не встановлено, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_2 стали причиною залиття. Крім того, на думку ОСОБА_2, експертним дослідженням № 57/1-15 від 26 травня 2015 року встановлено лише вартість ремонтних робіт у квартирі, належній позивачці, без прив'язки до виникнення пошкоджень. В апеляційній скарзі зазначено, що відповідачка неодноразово зверталась до суду із клопотанням про проведення експертиз, які не були проведені з вини суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачка є власником квартири НОМЕР_1 у вказаному будинку.

09 грудня 2013 року та 28 жовтня 2014 року сталися залиття квартири, належної позивачці.

Згідно актів дільниці № 2 КП ЖКС «Північний» від 09 грудня 2013 року та 28 жовтня 2014 року, залиття сталося у зв'язку із розривом шлангу холодної води до бойлера на п'ятому поверсі будинку в квартирі НОМЕР_1, а також халатності мешканців квартири НОМЕР_1, яка належить відповідачці.

Згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 57/1-15 від 26 травня 2015 року, вартість ремонтно-відновлюваних робіт після залиття квартири позивачки становить 60 972 гривень.

Оскільки сторона відповідача зволікала з оплатою та проведенням судової експертизи щодо встановлення вартості заподіяної залиттям шкоди, суд першої інстанції при визначенні розміру шкоди виходив з наданого суду дослідження.

Також відповідачка та її представник не змогли довести суду, що залиття квартири позивачки сталося не з вини відповідачки, а з вини КП «ЖКС «Північний». Так, згідно абзацу 4 п.13 Порядку формування тарифів на утримання будинків та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинковою системою водовідвідведення є система від місця скидання стоків у перший колодязь на випуску з будинку (колодязь не належить до внутрішньобудинкової системи) до трійника включно на відгалуженні від стояка, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку).

Згідно ч.2 ст. 1166 ЦК України обов'язок доказування того, що шкода завдана не з вини відповідача, лежить на відповідачеві.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до ст. ст. 322, 323 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вищевказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки відповідно до ст. 1166 ЦК України у відшкодування матеріальної шкоди.

Крім того, судом вірно встановлено, що внаслідок душевних страждань у зв'язку із залиттям квартири, пошкодженням майна, позивачці було заподіяно моральну шкоду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28 травня 1985 року Серія А &a=r;96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де зазначено, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що завдання шкоди майну позивача, порушення звичного ритму життя позивачки, - є суттєвими моральними стражданнями, і дійшов вірного висновку щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму моральної шкоди в розмірі 4 000 гривень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цих Кодексом.

Судова колегія не приймає до уваги довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що експертним дослідженням № 57/1-15 від 26 травня 2015 року встановлено лише вартість ремонтних робіт у квартирі, належній позивачці, без прив'язки до причин виникнення пошкоджень, оскільки на аркуші справи 35 (зворот), після переліку наявних у квартирі АДРЕСА_1 пошкоджень, міститься висновок експерта, що вищевказані пошкодження є порушенням вимог розділів 3 та 4 ДСТУ-Н Б А.3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд» відносяться до дефектів обробних покриттів і конструктивних елементів, які могли виникнути у результаті їх залиття.

Крім того, згідно акту дільниці № 2 КП ЖКС «Північний» від 09 грудня 2013 року, залиття квартири АДРЕСА_1 сталося у зв'язку з розривом шлангу холодної води до бойлера на п'ятому поверсі будинку в квартирі НОМЕР_1, яка належить відповідачці.

Внаслідок заливу у квартирі були пошкоджені стелі, стіни, шпалери на кухні, коридорі, у ванній кімнаті та житловій кімнаті.

Згідно акту дільниці № 2 КП ЖКС «Північний» від 28 жовтня 2014 року, залиття належної позивачці квартири сталося у зв'язку із халатності мешканців квартири НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2

Внаслідок заливу у квартирі були пошкоджені стелі, стіни, вікна, меблі, паркет та телефонні дроти.

Таким чином, колегія суддів вважає висновок експертного дослідження № 57/1-15 від 26 травня 2015 року, акти дільниці № 2 КП ЖКС «Північний» від 09 грудня 2013 року та від 28 жовтня 2014 року належними та допустимими доказами причин залиття належної позивачці квартири, що сталися з вини ОСОБА_2

Необґрунтованим та безпідставним є також довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що відповідачка неодноразово зверталась до суду із клопотанням про проведення судових будівельно-технічних експертиз, які не були проведені з вини суду першої інстанції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08 жовтня 2015 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 95).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2015 року клопотання було задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 99).

Однак, експертиза не була проведена у зв'язку із ненаданням експерту доступу до об'єкта дослідження - квартири АДРЕСА_1 (а.с. 101).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2016 року заявлене у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_2 було задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 116).

Призначена експертиза вдруге не була проведена у зв'язку із відсутністю оплати вартості дослідження, покладеної на ОСОБА_2 (а.с. 124).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 липня 2016 року заявлене у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_2 знову було задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 130).

Призначена експертиза втретє не була проведена у зв'язку із відсутністю оплати вартості дослідження, покладеної на ОСОБА_2 (а.с. 135).

Таким чином, ОСОБА_2 не скористалась передбаченим ст. 130 ЦПК України правом щодо призначення у справі експертизи, не з вини суду першої інстанції, а по причині неодноразової несплати апелянтом вартості експертного дослідження.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 травня 2018 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 січня 2017 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 29 серпня 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе