Провадження № 2/760/6597/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку /доходу/.

Посилається в позові на те, що з 15 травня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем не склалося, дитина проживає разом з нею.

Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні, не заперечуючи проти стягнення аліментів, заперечував проти зазначеного позивачкою розміру, та вважав достатнім до стягнення розмір аліментів у вигляді 1/4 частини його заробітку.

Позивачка в судовому засіданні проти стягнення з відповідача аліментів у даному розмірі не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 травня 2004 року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

/ а. с. 19 /

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов'язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.

Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Так, виконання батьками обов'язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі.

Крім того, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що згоди щодо утримання дитини ними до звернення до суду не досягнуто.

Відповідно до статті 182 СК України та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Виходячи з того, що відповідач працездатний, працює та може утримувати свою неповнолітню дитину, зобов'язаний до цього законом, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. ч. 1 та 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

Виходячи з цього та в зв'язку з задоволенням вимог позивачки про стягнення аліментів, судовий збір у розмірі 704, 80 гр. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст.141, 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦП України суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, ІН НОМЕР_1 / аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку / доходів /, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2018 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою.: АДРЕСА_2, ІН НОМЕР_1 / 704, 80 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2018 року.

Суддя Л. А. Шереметьєва