РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2018 рокуСправа №451/815/18
Провадження № 2/451/556/18

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

з участю: секретаря судового засідання Табен Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу №451/815/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

12 червня 2018 року ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що 16 грудня 1995 року в селі Куликів Радехівського району Львівської області помер батько позивача ОСОБА_4. В наслідок смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, входило право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства "Червона калина" розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Куликів, Радехівського району Львівської області. Право на земельну частку (пай) спадкодавця на вищезазначений пай, підтверджується відповідним сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0111057 від 24 вересня 1996 року. За життя спадкодавець особистого розпорядження на випадок своєї смерті заповіту не зробив. Не було дане майно також і об'єктом спадкового договору. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину своєчасно та належним чином шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном був його син ОСОБА_2. Крім цього, 12 жовтня 1994 року ОСОБА_3 сільською радою Радехівського району Львівської області був затверджений список осіб, які мають право на середню земельну частку. Відповідно до списків вбачається, що ОСОБА_4 був включений до списків осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю). Відповідно ОСОБА_4 набув право на земельну частку (пай) у колективній власності колективного с/г підприємства "Червона калина" розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с.Куликів, Радехівського району Львівської області. За твердженням позивача, нотаріус відмовляється видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом по причині того, що сертифікат на право на земельну частку (пай), що належав спадкодавцю був виданий після смерті останнього. За таких обставин позивач не вбачає іншого дієвого виходу з ситуації, що наразі склалася, не інакше як звернутися до суду з даним позовом з метою захисту свого невизнаного майнового права. На підставі викладеного та керуючись законодавством, що було чинне на момент виникнення правовідносин, вважає, що ОСОБА_2 прийняв спадщину, що залишилась після смерті 16 грудня 1995 року ОСОБА_4, а саме право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства "Червона калина" розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості), та знаходиться в с.Куликів Радехівського району Львівської області, шляхом фактичного вступу в володіння та управління спадковим майном. Просить визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті 16 грудня 1995 року ОСОБА_4 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства "Червона калина" розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості), що знаходиться в с.Куликів Радехівського району Львівської області.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві (а.с.4-6). Позов просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Радехівського району, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, клопотав про розгляд справи за його відсутності (а.с.26).

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Суд встановив, що ОСОБА_4, помер 16 грудня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №239377 (а.с.10).

Із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0111057 від 29 серпня 1996 року вбачається, що ОСОБА_4, належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства "Червона калина" розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Куликів, Радехівського району Львівської області (а.с.11).

12 жовтня 1994 року ОСОБА_3 сільською радою Радехівського району Львівської області був затверджений список осіб, які мають право на середню земельну частку. Відповідно до списків вбачається, що ОСОБА_4 був включений до списків осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) (а.с.15-17).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії І-ЯР №201943 від 4.02.1957 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі батьки записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.12).

Із свідоцтва про смерть, серії І-СГ №413678 від 19.03.2016 року вбачається, що 27.12.2002 року померла ОСОБА_5 (а.с.13).

Із довідки ОСОБА_3 сільської ради Радехівського району №188 від 16.05.2018 року беззаперечно визначається, що ОСОБА_4 (помер 18.12.1995 року) на час смерті був зареєстрований і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із ним був зареєстрований ОСОБА_2 1956 року, син (а.с.18).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, є те, що він позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_4, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЛВ №0111057, виданий Радехівською районною державною адміністрацією Львівської області 29 серпня 1996 року після смерті спадкодавця - ОСОБА_4.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206,258-259,263-265 ЦПК України,суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного підприємства «Червона калина», розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована в с.Куликів Радехівського району Львівської області, шляхом фактичного вступу в володіння та управління спадковим майном.

Стягнути з ОСОБА_3 сільської ради Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1), жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати в розмірі 704 гривні (сімсот чотири) гривні 80 ( вісімдесят ) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 17.12.2018 року.

ГоловуючийОСОБА_6