Справа № 509/4890/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Кириченко П.Л.;

при секретарі Осадченко С.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Овідіопольського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Овідіопольська селищна Рада Одеської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

08.12.2017р.до Овідіопольського районного суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 у якої вона зазначила, що їй у встановленому законодавством порядку була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Перебуваючи у шлюбі вона разом із чоловіком побудувала житловий будинок з господарським будівлями та спорудами і зареєструвала право власності на будинок в Овідіопольському районному бюро технічної інвентаризації. Згодом, через невідомих для неї причин на протязі останніх років на їх адресу почали надходити попереджувальні листи від Приватбанку про те, що за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2, який має кредитну заборгованість перед банком, та повинен сплатити борги. Ця обставина створює певні незручності, а тому, в зв'язку з тим, що вказана людина ніколи не мешкала у належному їм з чоловіком будинку, то вона звернулася до суду з позовною заявою про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися однак подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю на підставі наданих документів та наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але неодноразово повідомлявся за місцем своєї реєстрації.

Представник третьої особи Овідіопольської селищної Ради до суду не з'явився, але про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За тих обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наданих документів.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв'язку з наступним:

З наданих позивачкою документів вбачається, що позивачці у встановленому законодавством порядку була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. На цієї ділянці вона разом з чоловіком побудувала житловий будинок з господарським будівлями та спорудами і на своє ім'я зареєструвала право власності на будинок в Овідіопольському РБТІ. Вказане підтверджується копіями доданих документів, а саме: рішеннями Овідіопольської селищної ради №547 від 4.12.2001р.; №56 від 24.09.2002р. та №8 від 20.01.2004року; державного акту на земельну ділянку по АДРЕСА_1серії -НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1; витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.04.2005р. реєстраційний №4515022; будівельного паспорту від 20.05.2002р. та технічного паспорту від 15.06.2015р..

Згодом АДРЕСА_1 в порядку декомунізації була перейменована на АДРЕСА_1

У відповіді Начальника Відділу Адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 24.01.2018р. на запит суду значиться, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, якому 25.01.1999р. Овідопольським РВ в Одеській області був виданий паспорт НОМЕР_2 з 05.06.2006р. дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Копії конверту ПАТ «Приватбанка» від 23.05.2017р.; заяви про вчинення злочину ОСОБА_2 за ст..190ч.1КК України директора юридичного департаменту ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі»; супровідного листа до заяви про вчинення злочину ОСОБА_2 вих..№6841145 від 05.05.2016р., копія повідомлення про візит інспекторів Департамента по роботі з правоохоронними органами Приватбанка у справі №19461374 в період з 24.05.- 26.05.2017р. підтверджують свідчення позивачки про те, що на її адресу надходять листи за місцем реєстрації місця мешкання боржника ОСОБА_2.

Надані - Акт обстеження житлово-побутових умов депутата Овідіопольської селищної Ради від 04.06.2018р., копія домової книги від 20.01.2004р, довідка сільської Ради №1488від 31.05.2017р про склад сім'ї ОСОБА_1 беззаперечно доводять відсутність відповідача за місцем реєстрації місця мешкання понад одного року.

Таким, чином суд доходить до висновку, що наявність зареєстрованого але не існуючої людини, яка не мешкає за місцем реєстрації створює незручності для власників будинку АДРЕСА_1, їх право власності порушено, а тому вони підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За приписами ст. ст. 3, 6, 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» під реєстрацією місця проживання розуміється - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань реєстрації. При зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала місце проживання повинні письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів.

Таким чином, кожна особа має зареєструвати своє місце проживання, а у разі зміни цього місця вона повинна у семиденний строк знятися з зареєстрованого місця мешкання.

У той же час, власник житла, у разі будь-яких обмежень у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і у випадку коли особа зареєстрована у житловому приміщенні але у ньому не мешкає, має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом подачі позовної заяви про позбавлення особи права користування житловим приміщенням (ст.ст. 16, 319, 321 ЦК). Про такий порядок вирішення питань щодо зняття осіб з реєстрації вказав і Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.34 Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р., а саме - усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України).

Тобто, зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою або про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть тощо.

Отже, відсутність відповідача з дати його реєстрації у належному позивачці будинку свідчить про порушення ним вимог законодавства щодо реєстрації місця мешкання, а також і про наявність перешкод у вільної реалізації позивачкою свого права власності на житло.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Так як відповідач став мешкати у іншому місці, то, відповідно до ст. 71 ЖК України він вважається таким, що втратив право користування будинком, а тому він повинен бути позбавлений цього права та знятий з реєстрації у будинку належному позивачці та її чоловіку.

За приписами ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи провадиться в судовому порядку.

Отже, підставою для зняття з реєстрації місця мешкання відповідачів у будинку відповідним органом влади є виключно рішення суду про втрату ними права на користування житлом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав та інтересів відповідає законодавству.

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Овідіопольська селищна Рада Одеської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до Овідіопольського райсуду Одеської області протягом 30 днів з проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.