Постанова

Іменем України

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 352/1484/16-ц

провадження № 61-7818св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Тисменицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року в складі судді Струтинського Р. Р та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Матківського Р. Й., Бойчука І. В., Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що в червні 2016 року ОСОБА_5 подав скаргу на його, як адвоката, незаконні та протиправні дії у якості виконавця обов'язків представника ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибій» (далі - ТОВ «Прибій») у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Соснина» (далі - ТОВ «Соснина». Скаргу направлено голові кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Івано-Франківській області та голові Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Національної асоціації адвокатів України.

З метою досудового врегулювання спору він на адресу арбітражного керуючого ОСОБА_5 направив вимогу про спростування недостовірної інформації, з якої вбачалось, що у випадку ігнорування вимоги протягом семи днів, він звернеться до суду з позовом про спростування недостовірної інформації, яка порочить його честь та гідність, порушує його немайнові права, відшкодування моральної шкоди в розмірі 170 000,00 грн. У передбачений термін ОСОБА_5 не вжив дій, спрямованих на спростування поширеної недостовірної інформації.

Ураховуючи те, що арбітражний керуючий фактично звинувачує його як адвоката, а також суддю Рочняк О. В. у злочині, а саме: перебуванні в нарадчій кімнаті в коридорі суду, а також у прийнятті у коридорі рішення про відкладення та розгляд наступних питань судового засідання на 07 червня 2016 року та задоволення всіх заяв (скарг) представника ТОВ «Прибій» адвоката ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій арбітражного керуючого ОСОБА_5 та його усунення від обов'язків ліквідатора ТОВ «Соснина». При цьому у представників кредиторів ТОВ «Соснина», інших відповідачів, які були присутні в судовому засіданні 31 травня 2016 року, виникла підозра щодо вищевказаних «незаконних» дій.

Крім того, ОСОБА_5, заручившись підтримкою Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській областіумисно не проводив жодних дій, спрямованих на захист прав кредиторів. Зокрема, за сприяння кредиторів: Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області порушуються права кредитора ТОВ «Соснина» - ТОВ «Прибій», представником якого він є. Вважав, що саме за сприяння цих кредиторів відбулось поширення неправдивих відомостей про нього і саме на цих осіб - представників кредиторів ТОВ «Соснина» посилався ОСОБА_5 як на докази нібито його протиправної діяльності.

Також йому відомо, що у протоколі засідання комітету кредиторів ТОВ «Соснина» від 08 квітня 2015 року № 13 керуючий санацією ОСОБА_5 зазначив з цього приводу таке: «Керуючим санацією ТОВ «Соснина» арбітражним керуючим до начальника УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області подано повторне письмове звернення № 66 від 11 грудня 2014 року про вжиття дієвих мір і заходів по встановленню місця знаходження заставного легкового автомобіля НОМЕР_1, яким, за отриманими керуючим санацією даними, на даний час використовує в своїх особистих цілях в м. Івано-Франківську та в області син колишнього директора ТзОВ «Соснина» ОСОБА_8»

ОСОБА_4 вважав ці відомості неправдивими та такими, що підлягають спростуванню, оскільки у ОСОБА_8 немає сина. Ця інформація є негативною, оскільки таким чином ОСОБА_5 звинуватив колишнього директора ТОВ «Соснина» ОСОБА_8 у вчиненні незаконних дій - приховування заставного майна та його самовільне використання.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною інформацію, яка викладена у скарзі ОСОБА_5 від 29 червня 2016 року, адресованій голові кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Івано-Франківській області ОСОБА_9 та Вищій кваліфікаційно-дисціплінарній комісії адвокатури України, а саме в частині: «Так, в судовому засіданні господарського суду від 31.05.2016 року, яке проводилося із звукозаписом, після розгляду та прийняття судом рішення по першому питанню, без будь яких пояснень, представник ТзОВ «Прибій» адвокат ОСОБА_4 виходить з приміщення судового засідання. Головуючий суддя Рочняк О.В. вийшла з приміщення в коридор слідом за адвокатом ОСОБА_4, а також представник ТзОВ «Прибій» адвокат ОСОБА_4 та головуючий суддя у даній справі ОСОБА_10 були відсутні близько 10 хвилин, очевидно, що в коридорі суду поза межами приміщення судового засідання проводилася так звана «нарадча кімната», оскільки після повернення адвоката ОСОБА_4 та головуючого судді Рочняк О.В. до приміщення судового засідання, не чекаючи озвучення суддею по розгляду наступного питання судового засідання, адвокатом ОСОБА_4 було заявлено про заперечення щодо задоволення будь-якого клопотання і пояснень та заперечень арбітражного керуючого ОСОБА_5 стосовно подальшого проведення ліквідаційної процедури ТзОВ «Соснина». В представників кредиторів ТзОВ «Соснина», які були присутні в судовому засіданні 31.05.2016 року, та і в ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_5, виникла підозра, що в так званій «нарадчій кімнаті» в коридорі суду, адвокатом ОСОБА_4 та головуючим суддею Рочняк О.В. було вже прийнято рішення про відкладення та розгляд наступних питань судового засідання на 07.06.2016 року, та задоволення всіх вищезазначених Заяв (скарг) представника ТзОВ «Прибій» адвоката ОСОБА_4 про визнання неправомірних дій арбітражного керуючого ОСОБА_5 та його усунення від обов'язків ліквідатора ТзОВ «Соснина».

Зобов'язано ОСОБА_5 спростувати відомості, поширені ним 29 червня 2016 року у скарзі, адресованій голові кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Івано-Франківській області ОСОБА_9 та Вищій кваліфікаційно-дисціплінарній комісії адвокатури України, у спосіб, найбільш близький до способу їх поширення, шляхом направлення письмового листа- спростування недостовірної інформації не пізніше п'ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач довів факт поширення ОСОБА_5 інформації щодо нього, ОСОБА_5 не надав суду належних та допустимих доказів правдивості інформації, поширеної ним стосовно позивача. Позивачу була спричинена й моральна шкода, оскільки поширення недостовірної інформації ОСОБА_5 завдало душевних страждань ОСОБА_4, які полягали у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського та професійного життя, порушення стосунків з оточуючими людьми.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2017 року рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 000,00 грн моральної шкоди скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_4 належними та допустимими доказами не підтвердив факт спричинення йому моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі рішення в частині відмови у позові скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що йому, як адвокату, було завдано моральної шкоди, оскільки ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на приниження його ділової репутації та сприяв створенню негативної думки щодо його доброчесності.

Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Оскільки в касаційному порядку оскаржується рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у позові, воно переглядається саме в цій частині.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд установив, що ОСОБА_5 у червні 2016 року направив скаргу стосовно позивача, як адвоката та виконавця обов'язків представника ініціюючого кредитора ТОВ «Прибій» у справі про банкрутство ТОВ «Соснина», голові кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Івано-Франківській області та голові Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Національної асоціації адвокатів України, в якій поширив інформацію: «Так, в судовому засіданні господарського суду від 31.05.2016 року, яке проводилося із звукозаписом, після розгляду та прийняття судом рішення по першому питанню, без будь яких пояснень, представник ТзОВ «Прибій» адвокат ОСОБА_4 виходить з приміщення судового засідання. Головуючий суддя Рочняк О.В. вийшла з приміщення в коридор слідом за адвокатом ОСОБА_4, а також представник ТзОВ «Прибій» адвокат ОСОБА_4 та головуючий суддя у даній справі ОСОБА_10 були відсутні близько 10 хвилин, очевидно, що в коридорі суду поза межами приміщення судового засідання проводилася так звана «нарадча кімната», оскільки після повернення адвоката ОСОБА_4 та головуючого судді Рочняк О.В. до приміщення судового засідання, не чекаючи озвучення суддею по розгляду наступного питання судового засідання, адвокатом ОСОБА_4 було заявлено про заперечення щодо задоволення будь-якого клопотання і пояснень та заперечень арбітражного керуючого ОСОБА_5 стосовно подальшого проведення ліквідаційної процедури ТзОВ «Соснина». В представників кредиторів ТзОВ «Соснина», які були присутні в судовому засіданні 31.05.2016 року, та і в ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_5, виникла підозра, що в так званій «нарадчій кімнаті» в коридорі суду, адвокатом ОСОБА_4 та головуючим суддею Рочняк О.В. було вже прийнято рішення про відкладення та розгляд наступних питань судового засідання на 07.06.2016 року, та задоволення всіх вищезазначених Заяв (скарг) представника ТзОВ «Прибій» адвоката ОСОБА_4 про визнання неправомірних дій арбітражного керуючого ОСОБА_5 та його усунення від обов'язків ліквідатора ТзОВ «Соснина».

Суд першої інстанції, стягуючи з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, зазначав, що позивачу була спричинена моральна шкода, оскільки поширення недостовірної інформації ОСОБА_5 завдало душевних страждань ОСОБА_4, які полягали у порушенні нормальних життєвих зав'язків через неможливість продовження активного громадського та професійного життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції у цій частині та відмовляючи у позові, зазначав, що відповідно до частини першої, пункту 4 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

ОСОБА_4 належними та допустимими доказами не підтвердив факту спричинення моральної шкоди, отже, суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з ОСОБА_5 на його користь 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Касаційна скарга не містить посилань на обставини, які не були враховані судом апеляційної інстанції в частині позову про відшкодування моральної шкоди, які саме докази не були враховані, які висновки суду не відповідають обставинам справи та які норми матеріального права були порушені або неправильно застосовані при вирішенні справи по суті.

Крім того, з огляду на частину першу статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції у частині відмови в позові про відшкодування моральної шкоди - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2017 року у частині відмови в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

С.Ю. Мартєв

С.П. Штелик