печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Матійчук Г.О.,

секретаря: Саницької Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним оподаткування відсотків по договору депозиту, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до АТ «КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним оподаткування відсотків по договору депозиту.

В обґрунтування заявлених позовних вказував, що 24.04.2018 року позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою щодо відміни оподаткування отриманих відсотків, нарахованих по депозитному вкладу в розмірі 19,5% у зв'язку з тим, що позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та, оскільки відповіді отримано не було протягом місяця, позивач направив повторну заяву. У відповідь АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що підстав для звільнення позивача від оподаткування отриманих відсотків немає та послався на п. 18 ст. 20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, Податкове законодавство. Оскільки, на думку позивача, АТ КБ «ПриватБанк» не надав обґрунтованої відповіді, яка базується на правовій основі, щодо законності утримання оподаткування відсотків нарахованих по депозитному вкладу у розмірі 19,5 %, позивач вважає, що з нього безпідставно утримуються такі відсотки та у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач подав відзиву на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не надано доказів укладення спірного договору депозитного вкладу та до позовної заяви позивачем додана лише копія Договору банківського вкладу № SAMDNWFD401 від 27.06.2018 року, який не є предметом спору. Крім того, позивачем не зазначено, яка саме норма Податкового Кодексу України передбачає звільнення позивача від сплати податків. Податковим законодавством передбачено, що суми відсотків, нарахованих на банківські депозити включаються до оподаткованого доходу платника податку.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що рішенням Єдиного акціонерного Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з Публічного на Приватне та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк».

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозитного вкладу № SAMDNWFD401 від 27.06.2018 року відповідно до якого позивач вніс на рахунок банку суму вкладу у розмірі 250 000, 72 грн., з відсотковою ставкою 14,5% строком до 27.12.2018 року.

24.04.2018 року та 11.06.2018 року позивач звертався до відповідача з заявою щодо незаконно утриманих податків, в якій зазначив, що останній вніс на рахунок банку початкову суму вкладу в розмірі 101 895, 63 грн., однак вважає, що з нього незаконно утримують, як з учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС податків незважаючи на те, що позивач користується пільгами. У відповідь на вищезазначені заяви відповідач надав відповідь, що пільги або звільнення від оподаткування для осіб які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, включаючи осіб, нагороджених грамотами президії верховної ради УРСР у зв'язку з їх участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також будь-якої іншої категорії осіб, які підпадають під дію закону № 796-ХІІ, даним розділом Податкового Кодексу України не встановлено.

Відсотки нараховані на розміщені позивачем в банку депозитних кошти, повинні утримуватися в розмірі 19,5% податку, що складається з податку на доходи фізичних осіб - у розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5%.

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено коло осіб, які постраждали в наслідок катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї та окремо категорії таких осіб саме для встановлення пільг і компенсацій.

Статтею 14 вказаного закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються лише чотири категорії осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи.

Вищезазначеним Законом встановлені пільги, що стосуються саме оподаткування, зокрема, п. 18 ст. 20 - громадяни, які віднесені до першої категорії мають пільги зі сплати податків, зборів мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Крім того, п. 1 ст. 21 визначено громадян, що віднесені до ІІ категорії, яким надаються пільги передбачені п. 18 ст. 20 Закону. Особи, які віднесені до ІІІ надається звільнення від плати за землю.

Варто звернути увагу, що п. 5.2 ст. 5 Податкового Кодексу України встановлено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечить поняттям, термінам, правилам та положенням Податкового Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення саме Податкового Кодексу.

Пунктом 7.4 статті 7 Податкового Кодексу України встановлені підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначається виключно Кодексом.

Крім того, відповідно до п.п. «в» п.п. 169.1.3 п. 169.1 ст. 169 ПКУ встановлено, що платник податку який віднесений законом до І або ІІ категорії осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, включаючи осіб нагороджених грамотами президії Верховної Ради УРСР у зв'язку з їх участю у ліквідації Чорнобильської катастрофи, мають право на податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. А отже, позивач має право скористатися пільгою по сплаті податку, або збору платником якого він визначений Податковим Кодексом України, якщо така пільга передбачена нормою цього Кодексу.

Відповідно до ст. 168 ПКУ військовий збір сплачується при кожній виплаті доходу з якого він отримується.

Згідно п.п. 14.1.180 та п. 14.1 ст.14 ПКУ встановлено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридичних осіб, самозайнята особа та інших за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм порядком передбаченим ст. 18 та розділом 4-тим ПК України.

Таким чином, податковим законодавством передбачено, що суми відсотків, нарахованих на банківські депозити включаються до оподатковуваного доходу платника податку та підлягають оподаткуванню.

Податковим кодексом України не встановлено будь-яких пільг для зменшення або звільнення від сплати податку, який утримується банком з нарахованих відсотків за депозитним вкладом власником якого є фізична особа - учасник ліквідації аварії на ЧАЕС.

На підставі ст.ст. ст. ст. 5,10,12,13, ст. ст. 5,7, 18, 168-169 ПК України, ст.ст. 14, 20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним оподаткування відсотків по договору депозиту - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Матійчук