Справа № 222/1598/18
Провадження № 2/222/482/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАФЕРТ» про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що 08.08.2017 року його було прийнято на роботу за сумісництвом на посаду експерта управління ТОВ «СТИРОЛТРАНС», назву якого 16.01.2018 року було змінено на ТОВ «УКРАФЕРТ». 30.03.2018 року його було звільнено з товариства за угодою сторін. Проте, при звільненні ТОВ «УКРАФЕРТ» не здійснило з ним розрахунку по виплаті заробітної плати в розмірі 13965,65 грн., чим порушило законодавство про оплату праці. Просить стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 13965,65 грн.

Разом з позовною заявою позивачем надано клопотання про витребування доказів по справі, а саме витребування у відповідача довідки про нараховану але не виплачену заробітну плату (включаючи невикористану відпустку).

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 28.09.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.Крім цього, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також зазначеною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування з ТОВ «УКРАФЕРТ» довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату (включаючи невикористану відпустку).

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також стороні відповідача разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Інших клопотань учасниками справи не заявлялося. Більш ніяких заяв по суті справи до суду не надходило.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача ТОВ «УКРАФЕРТ» у судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини не прибуття в судове засідання суд не повідомив. Відзиву на позов не надав.

Також, відповідачем не було виконано вимоги ухвали судді від 28.09.2018 року в частині витребування та надання суду довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату (включаючи невикористану відпустку).

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами у відсутність незявившихся сторін.

Розглянувши письмову заяву позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу № 130/2017-0128 від 07.08.2017 року прийнятий на роботу з 08.08.2017 року на посаду експерта за сумісництвом ТОВ «СТИРОЛТРАНС», назву якого 15.01.2018 року змінено на ТОВ «УКРАФЕРТ», що також підтверджується Наказом від 15.01.2018 року про внесення змін у діючи накази.

30.03.2018 року ОСОБА_1 був звільнений з підприємства на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (угода сторін), відповідно до наказу № 12/2018-0128 від 30.03.2018 року, що також підтверджується відповідними записами в трудовій книжці останнього.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як встановлено судом стороною позивача при зверненні до суду не надано доказ, що підтверджує розмір нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати, а саме довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату (включаючи невикористану відпустку), оскільки в її отриманні у останнього виникли складнощі про що він повідомив суд.

Відповідно положень ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Як було зазначено вище, зазначену довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату (включаючи невикористану відпустку) позивач просив витребувати у відповідача, і його вимоги було задоволено судом, але відповідач вимоги ухвали суду від 28.09.2018 року в частині витребування доказів проігнорував, а тому суд визнає встановленими обставини на які позивач посилається в позовній заяві щодо розміру нарахованої, але не виплаченої заробітної плати (суму в розмірі 13965,65 грн.).

Статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обовязок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Згідно зі ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Проте, відповідачем, вказаних вимог закону дотримано не було та остаточний розрахунок при звільненні з позивачем не проведений, принаймні доказів протилежного стороною відповідача суду не надано. Внаслідок чого станом на теперішній час у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі, як встановлено з вищенаведених підстав судом, в розмірі 13965,65 грн., а тому вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, в звязку з чим вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 76-83, 84, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354, 355, пп.15.5 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 47, 115, 116 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАФЕРТ» про стягнення заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАФЕРТ», , адреса місцезнаходження: 18002, Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, буд. 249, офіс 303, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: 87000, Донецька область, Нікольський район, смт. Нікольське, вул. Чехова, буд. 24-а, нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 13965 (тринадцять тисяч девятсот шістдесят пять) гривень 65 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАФЕРТ», , адреса місцезнаходження: 18002, Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, буд. 249, офіс 303, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Повне рішення складене 28.11.2018 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець