Житомирський апеляційний суд
Справа №280/12/17 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №280/12/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області, ухвалене 03 вересня 2018 року суддею Василенком Р.О. у м. Коростишеві, повний текст рішення складено 12 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом, у якому, посилаючись на невиконання позичальником - приватним підприємцем ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором №06/2005/фм-840/тт381 від 23.12.2005, укладеним між останнім та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», право вимоги за яким передано Банку 08.12.2011, просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 заборгованість за кредитом договором станом на 29.11.2016 в загальній сумі 1422183,88 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 317810,87грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 577029 грн, а також пені в сумі 527344,01 грн.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні позову Банку.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову Банку.

На його, думку суд дійшов безпідставного висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку із спливом позовної давності, враховуючи те, що боржник 07.07.2015 здійснив платіж на погашення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, посилаючись на її безпідставність.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник Банку в судове засідання не з'явився, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у його відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем у справі.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що 23.12.2005 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №06/2005/фм-840/тт381, згідно умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 25000,00 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 23 грудня 2005 року по 23 грудня 2012 року (а.с. 6-14).

Пунктом 11.1 Розділу 11 договору визначено, що відповідно до ст. ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п.2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4, 9.2, вказаного договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п.п. 1.2.2 вказаного договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі.

В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику.

Кредитні зобов'язання ОСОБА_1 забезпечені порукою ОСОБА_2, яка зобов'язалася відповідати перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитом як солідарний боржник, про що між нею і Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» 23.12.2005 був укладений договір поруки (а.с. 18-21).

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у тому числі за даним кредитним договором (а.с. 26-28).

Позичальник належним чином умови договору не виконував, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка згідно з розрахунком позивача станом на 29.11.2016 складає 1422183,88 грн (а.с. 22-25).

Судом першої інстанції також встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 11.11.2009 за вих. № 135-29/181 Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» надіслано ОСОБА_1 заяву, яка містить вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом 32 календарних днів з дати отримання цього повідомлення. Така вимога згідно штемпеля на поштовому конверті направлена банком 16.11.2009, а отримана боржником 01.12.2009 (а.с. 127-129).

У заяві від 17.08.2018 представник відповідачів у справі - ОСОБА_3 просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог Банку (а.с. 126).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Як встановлено вище, у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк використав право дострокового повернення заборгованості за кредитним договором, надіславши 16.11.2009 вимогу боржнику про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних з ним платежів, яку останній отримав 01.12.2009.

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 04.01.2017.

Таким чином, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався після закінчення строку, зазначеного у вимозі. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що зі здійсненням боржником 07.07.2015 платежу перебіг позовної давності перервався на увагу не заслуговують, оскільки пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінило строк виконання зобов'язання та зумовило перебіг позовної давності, яка на час здійснення вказаного платежу спливла. Тому здійснення платежу поза межами строку позовної давності на правильність висновків суду не впливає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 21 грудня 2018 року.