АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4123/18 Справа № 205/5214/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодуваня витрат на утримання, лікування і поховання спадкодавця,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5. Останні роки життя ОСОБА_5 хворіла та потребувала стороннього догляду, допомоги на лікування, які він їй надавав.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

На поховання дружини він в загальній сумі витратив 13 192,00 грн.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 За життя померла склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_3 Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом він отримав 1/6 частину майна спадкодавця, а ОСОБА_3 за заповітом - 5/6 частин спадкового майна.

Він поніс витрати на лікування ОСОБА_5, які мають бути відшкодовані відповідачем як спадкоємцем 5/6 частин спадкового майна, що були фактично ним понесені у загальній сумі 4 972,20 грн.

ОСОБА_4 добровільно надавала йому матеріальну допомогу на поховання ОСОБА_5, у зв'язку із чим, задля компенсації цих витрат вона отримала допомогу на поховання, передбачену ст.55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в грудні 2014 року в Управлінні ПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська в сумі 2 119,58 грн.

Враховуючи те, що відповідач є спадкоємцем 5/6 частин спадкового майна, він просить суд стягнути із ОСОБА_3 на його користь витрати, пов'язані із лікуванням та похованням ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 13 017,64 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині відмови в стягненні з ОСОБА_3 на його користь витрат, пов'язаних з похованням спадкодавця ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з відповідача витрати, пов'язані з похованням ОСОБА_5 в граничному розмірі 6 905,00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на поховання померлої позивач витрачав власні кошти, які не входили ані до сімейного бюджету, а ні до спадкової маси.

Відповідач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки суд врахував усі доводи та ухвалив справедливе рішення.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 (а.с.25), від якого народилась дочка - ОСОБА_4.

ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5 від попереднього шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с.15). За життя померла склала заповіт, яким все майно заповіла ОСОБА_3 (а.с.16).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом (а.с.93,103).

Згідно виписок із медичної карти №3822/923, №775/278 від 14.02.2014 року встановлено, що ОСОБА_5 хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні із 27 серпня 2014 року по 16 вересня 2014 року в КЗ «Дніпропетровська міська лікарня № 5» ДОР (а.с.174,175).

Із наданих позивачем товарних чеків та квитанції встановлено, що витрати, пов'язані з похованням ОСОБА_5, складають 13 192,00 грн. (а.с.177-184).

Згідно наданої Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 21.12.2015 року інформації, ОСОБА_2 грошові кошти на поховання ОСОБА_5 не отримував, допомога на поховання виплачена іншій особі (а.с.51).

Судом встановлено, що вказану вище допомогу на поховання у розмірі 2 119,58 грн. отримала ОСОБА_4.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в оскаржуваній частині, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 2, 8, 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу», ст. ст. 15-16 ЦК України, ст.ст.12, 81 УПК України, обґрунтовано виходив з того, що всі витрати, які поніс позивач, не є його особистими коштами, а здійснювались із спільного сімейного бюджету подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5, так як вони перебували у зареєстрованому шлюбі, вели спільний побут, мали спільні права та обов'язки.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що витрати на поховання спадкодавця та пов'язані з цим ритуальні послуги здійснені ним не з сімейного бюджету, а з власних коштів, оскільки на момент виникнення спірних відносин такий бюджет вже не існував, відхиляються колегією суддів, оскільки, по-перше, спростовуються самою апеляційною скаргою, в якій зазначено, що єдиним доходом позивача є отримувана ним щомісячна пенсія в розмірі 2797,24 грн.; по-друге, всупереч положенням ст.81 ЦПК України, матеріали справи не містять, а позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що на поховання дружини та пов'язані з цим ритуальні послуги позивач витрачав особисті кошти, які б підлягали відшкодуванню в розумінні ст.1232 ЦК України. Згідно ст.11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов'язалася поховати померлого.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Враховуючи, що позивачу було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги, згідно вимог ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 730,80 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 730,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова