Справа №442/6745/17
Провадження №2/442/350/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б..

за участю секретаря - Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу №442/6745/17 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицький музичний коледж ім..ОСОБА_2» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

учасники справи

позивач ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_3,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, просить постановити рішення,яким зобовязати адміністрацію КЗ ЛОР «Дрогобицький музичний коледж ім..ОСОБА_2» виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.02.2017року по день поновлення на роботі 24 квітня 2017року /58 робочих днів/ в сумі 15033,60 грн. з вирахуванням податків, а всього 12102,05грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року його позов про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу до Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицький музичний коледж» ім.В.Барвінського» задоволено частково. ОСОБА_1 поновлено на посаді викладача циклової комісії «Концертмейстерський клас та камерний ансамбль» Комунального закладу Львівської обласної ради Дрогобицький музичний коледж ім.В.Барвінського». Рішення в частині зобов»язання адміністрації Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицький музичний коледж ім.В.Барвінського» про нарахування та виплату позивачу заробітної плати за час вимушеного прогулу з 14.02.2017 року по день поновлення на роботі залишено без розгляду. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України: при винесенні рішення про поновлення на роботі суд одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Оскільки ані позивачем,ані відповідачем не було надано суду розрахунку середнього заробітку позивача,то суд вирішив залишити без розгляду позовні вимоги про нарахування та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. Оскільки відповідач самостійно не виплачує середній заробіток за час вимушеного прогулу,то звернувся до суду.

Ухвалою від 3.11.2017р. провадження у справі було зупинено до вирішення справи №№442/1691/17 провадження 22-ц/783/5859/17 за апеляційною скаргою КЗ ЛОР «Дрогобицький музичний коледж ім..ОСОБА_2» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до КЗ ЛОР «Дрогобицький музичний коледж ім..ОСОБА_2» про поновлення на роботі та оплати за час вимушеного прогулу, яка розглядалася Апеляційним судом Львівської області.

Ухвалою від 20.08.2018р. провадження у справі поновлено у звязку з усуненням обставин, що викликали його зупинення.

Позивач ОСОБА_1 у вступному слові позов підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Позивач вважає, що звільнено його було незаконно , а тому він має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача у вступному слові позов заперечив з тих підстав, що виплата середнього заробітку передбачена лише за час вимушеного прогулу. Оскільки в позові про поновлення ОСОБА_1 відмовлено, то і середній заробіток стягнуто бути не може.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши доводи сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

В судовому зсіданні встановлено, що ОСОБА_1перебував у трудових відносинах з Комунальним закладом Львівської обласної ради «Дрогобицький музичний коледж ім..ОСОБА_2» і був звільнений з роботи з посади викладача циклової комісії «Концентмейстерський клас та камерний ансамбль» наказом №27 від 14.02.2017 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України..

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2017 позов ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано наказ від 14.02.2017 №27 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення до ОСОБА_1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді викладача циклової комісії «Концентмейстерський клас та камерний ансамбль» Комунальний заклад Львівської обласної ради «Дрогобицький музичний коледж ім..ОСОБА_2». Рішення в частині зобовязання адміністрації Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицький музичний коледж ім..ОСОБА_2» про нарахування та виплату йому заробітної плати за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 22.06.2018 Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2017 скасовано в частині задоволених позовних вимог та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 В решті рішення залишено без змін.

Згідно вимог частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки постановою Апеляційного суду Львівської області від 22.06.2018 Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2017 скасовано в частині задоволених позовних вимог та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття рішення про виплату позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх безпідставність.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати не стягуються.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 235 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268ЦПКУкраїни,суд-

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицький музичний коледж ім..ОСОБА_2» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31 серпня 2018року.

Суддя: О.Б.Нагірна