Єдиний унікальний номер 2н-520/11
Номер провадження 6/725/103/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Стоцька Л. А., за участю секретаря: Майстрюк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Дочірньої компанії «Газ України» Національного акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дубліката судового наказу по цивільний справі за заявою ДК «Газ України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документу.

Заявник посилався на те, що 23.08.2011 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДК «Газ України» заборгованості за спожитий газ за період з 01.04.2010 року по 01.06.2011 року у розмірі 4659 грн. 81 коп.

Під час повернення судового наказу органами ДВС - виконавчий документ було втрачено.

Просив видати дублікат судового наказу №2-н-520/11.

Учасники справи у судове засідання не зявились, їх неявка у відповідності до вимог ч.3 ст.433 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання.

Суд, дослідивши матеріали поданої заяви, суд приходить до наступних висновків.

Так судом встановлено, що 23.08.2011 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано судовий наказ №2-н-520/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДК «Газ України» заборгованості за спожитий газ за період з 01.04.2010 по 01.06.2011 року в розмірі 4659 грн. 81 коп. та понесені судові витрати.

За змістом п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Боржник до суду з заявою про скасування судового наказу не зверталась.

Таким чином, вказане рішення суду набрало законної сили та є обовязковим до виконання на всій території України.

Зазначений судовий наказ стягувачем було вчасно предявлено до виконання, проте листом №02.2-11/2027 від 20.07.2018 року Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернівецькій області повідомило заявника про те, що зазначений судовий наказ перебував на виконанні та був повернутий стягувачеві.

Однак, копія постанови ВДВС про повернення виконавчого документу стягувачеві та оригінал судового наказу №2-н-520/11 від 23.08.2011 року до ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» не надходили.

При вирішенні даної заяви суд також керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, а також розясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобтоправо порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Суд сказав на свою прецедентну практику, згідно з якою відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подана ДК «Газ України» НАК «Нафтагаз України» заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» - задовольнити.

Видати ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» дублікат судового наказу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.08.2011 року у справі №2-н-520/11 за заявою ДК «Газ України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька