справа № 198/595/18
провадження № 2/0198/255/18
У Х В А Л А

17 грудня 2018 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про повернення безпідставно отриманих коштів,

в с т а н о в и в:

На розгляді в Юрївському районному суді Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 198/339/18 за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

27 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ "Приватбанк" про повернення безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою від 28 серпня 2018 року зустрічний позов залишено без руху та встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків 10 (десять) днів з дня отримання ним ухвали. Копію вказаної ухвали направлено позивачу поштою за адресою, зазначеною у зустрічному позові.

Однак, поштова кореспонденція не була вручена адресату та повернулась до суду з відміткою обєкта звязку «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 9, 10).

18 вересня 2018 року суд повторно направив ОСОБА_1 копію ухвали від 28.08.2018 р., але поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою обєкта звязку «не проживає» з датою на поштовому штемпелі 27.10.2018 р. (а. с. 13, 14).

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, серед іншого, обовязково зазначає адресу свого місця проживання. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи (ч. 1 ст. 131 ЦПК України).

Таким чином, зазначення точної адреси місця проживання, а також повідомлення суду про її зміну, є в першу чергу обовязком позивача. До того ж, останній, проявляючи інтерес щодо розгляду своєї заяви, не був позбавлений можливості звернутись до суду за відповідною інформацією, проте, жодних дій, які б свідчили про його зацікавленість у розгляді зустрічного позову, не вчинив.

За правилами п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, вважається днем вручення судового рішення.

З огляду на викладені норми процесуального закону ОСОБА_1 вважається таким, що отримав копію ухвали про залишення зустрічного позову без руху 27.10.2018 р., тому повинен був усунути недоліки до 06.11.2018 р. включно.

Однак, протягом встановленого судом строку позивач не виконав вимоги ухвали. Будь-яких документів або відомостей щодо виникнення труднощів під час усунення недоліків зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 не надав.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява містить не усунуті позивачем недоліки, які не дають можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі та розгляд позову по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв'язку з наведеним, повернення позовної заяви, недоліки якої не усунуті належним чином після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про повернення безпідставно отриманих коштів вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у порядку, встановленому ЦПК України, протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 17 грудня 2018 року.

Суддя І. О. Гайдар