Справа № 531/248/17
Номер провадження 2/540/442/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 2018 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана цивільна справа за позовом ТДВ СК «Кредо», який мотивований тим, що між позивачем та відповідачем 22.11.2015 р. було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ8781227. Так, 29.12.2015 р. в м. Золотоноша Черкаської області за відбулась ДТП за участю забезпеченого автомобіля Богдан 211120 під керуванням ОСОБА_1 відповідача по справі та автомобіля Опель під керуванням ОСОБА_2, що належить ОСОБА_3 (потерпіла особа). В результаті ДТП автомобілю потерпілого завдано матеріальної шкоди на суму 69808,33 грн. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі за договором складає 49000,00 грн., яке було виплачено. За постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та встановлено те, що він перебував у стані алкогольного спяніння. Враховуючи вищевикладене, позивач просить сягнути з відповідача у рахунок відшкодування витрат, повязаних з сплатою страхового відшкодування 49000,00 грн. та стягнути судові витрати.

12.01.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де він зазначив, що не погоджується з позовними вимогами позивача та заперечує проти суми стягнення витрат по сплаті суми страхового відшкодування в порядку регресу, так як вони не підтверджені належними доказами, позовні вимоги є надумані, не відповідають закону та не підлягають задоволенню, а тому просить відмовити у задоволенні позов у повному обсязі (а.с.57,58).

02.02.2018 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначає, щодо невідповідності дат вчинення ДПТ, має місце допущення помилки при написанні постанови суду від 29.08.2016 р., також на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_4 має право проводити оціночну діяльність надано відповідні кваліфікаційні документи (а.с.75-83).

У судове засідання сторони не зявилися, представник позивача у позові зазначив, що у випадку їх неявки у судові засідання просив розглядати справу без їх участі за наявними матеріалами (а.с.2), відповідач двічі належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти повернулися з відмітками «адресат за даною адресою не проживає" (а.с.129,137), також відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті Машівського районного суду (а.с.135), але у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, у відзиві зазначав адресу, за якою і направлялися судові повістки. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без у часті сторін.

Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 22.11.2015 р. сторони уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ 8781227, відповідно до якого страховиком зазначено Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Кредо" - позивач по справі, а страхувальником ОСОБА_1- відповідач на транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_1 марки Богдан 211120, що підтверджується копією полісу (а.с.3).

Як убачається з копій заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виплату страхового відшкодування від 25.12.2015 р., що 23.12.2015 р. о 23 год. 50 хв. у м. Золотоноша по вул. Шевченка біля кафе Світляк водій ОСОБА_1 не впоравшись з керуванням та здійснив наїзд на припаркований автомобіль Опель (а.с.4).

Згідно постанови Карлівського районного суду Полтавської області від 29.08.2016 р. було встановлено, що 29.12.2015 р. о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував належним йому автомобілем ВАЗ-2111 д.н.з.АА 699201 по вул. Шевченка в м. Золотоноша Черкаської області, будучи у стані алкогольного спяніння при цьому порушив вимоги п.12.1 ПДР України і не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Опель д.н.з. СА-1942-ВМ, внаслідок зіткнення транспортні засоби тримали механічні пошкодження та було вирішено визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова суду 09.09.2016 р. набрала законної сили (а.с.5).

За результатами огляду транспортного засобу Опель Монтарей від 25.12.2015 р. складено акт, в якому вказані пошкодження даного автомобіля та зазначено про необхідність проведення діагностики несучої рами транспортного засобу та є підозра на згиб на місці удару (а.с.6-32).

Після проведення незалежної оцінки вартості ремонту наземного транспортного засобу ФОП ОСОБА_4 складено звіт №17223 від 08.02.2016 р., де згідно зробленого висновку вказано, що вартість ремонту автомобіля Опель Монтарей з урахуванням зносу становить 69808,33 грн., вартість матеріальних збитків спричинених власнику автомобіля Опель може складати 151831,98 грн. (а.с.33,34).

Згідно страхового акту №ОСГПО-7133972 від 06.10.2016 р. гр. ОСОБА_3 (потерпілому у даному ДТП) визначено до сплати страхову суму у розмірі 49000,000 грн, яка була сплачена, що і підтверджується платіжним дорученням №3802 від 09.10.2016 р. (а.с.35,36).

З урахуванням викладеного, винним у даній дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_1, де зокрема вказано те, що він перебував у стані алкогольного спяніння і вищевказана постанова суду від 29.08.2016 р. є преюдиціальним для суду, який розглядає справу. Це випливає з положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, яка вказує, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб'єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Згідно ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, вина у скоєнні ДТП ОСОБА_1 доведена. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтями 6, 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п. 38.1.1 «а» ст.38.1 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригод якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Розглядаючи доводи відповідача щодо необгрунтованості суми виплати, суд зазначає, що необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників ДТП, що призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. У даному випадку про настання страхового випадку було письмово повідомлено потерпілою та винною особою, у повідомленні зазначено дату - який відбувся 23.12.2015 року, місце його настання, винну особу, номер полісу забезпеченого транспортного засобу. Таким чином, страховик мав можливість переконатися, що подія є страховим випадком. Крім того, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Саме так застосовано норми матеріального права Верховним Судом в постанові від 20.06.2018 року у спарві № 760/17929/15-ц. За таких обставин, враховуючи те, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілому в дорожньо-транспортній пригоді за договором про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з відповідачем, який під час ДТП керував атомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, повязані із сплатою страхового відшкодування у розмірі 49000,00 грн., а позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» у рахунок відшкодування витрат, повязаних із сплатою страхового відшкодування у розмірі 49000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо», місце знаходження: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників,34, .

Відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серія КН №000909 від 31.08.2004 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя С. М. Косик