Справа № 396/2258/18
Провадження № 4-с/396/6/18
УХВАЛА
14.12.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна
за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоукраїнка Кіровоградської області справу №396/2258/18 за скаргою ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" на повідомлення від 04.10.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання,-
Представник ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги в скарзі підтримує та просить їх задовольнити.
Представник Новоукраїнського РВ ДВС в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час судового розгляду.З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.
Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про розгляд скарги повідомлявся належним чином. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.
Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі сторін по справі.
Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Статтею 1 ЗУ «При виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст.5 ЗУ «Провиконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження»у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк предявлення рішення до виконання.
Відповідно до п. 6 ч. 4 ст.4 ЗУ «Провиконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції Україний ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.
Офіційне тлумачення вказаного положенняКонституції Україниміститься вРішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Разом із тим п.3 ч.3 ст. 18 Закону з метою захисту інтересів стягувача виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Відтак суд вважає, що у разі не зазначення ідентифікаційного коду боржника у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. 3 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника, та отримання відомостей про ідентифікаційний код боржника.
Тому відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.
Аналогічна правова позиція викладена у Правовому висновку ВСУ України в постанові від 25 червня 2014року у справі № 6-62цс14.
Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем відділу Новоукраїнського РВ ДВС ОСОБА_3у порушення вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача не було вжито передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення суду, зокрема не використано надане законом право та не одержано від відповідного органу державної фіскальної служби реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, внаслідок чого неправомірно та поспішно прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття довиконання.
Разом з тим Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 розяснено, що виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.
При цьому суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобовязання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.
З огляду на викладене, у даному випадку на державного виконавця можливо лише покласти обов"язок вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання без інформації про ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1
За таких обставин, суд вважає, що скаргу ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" на повідомлення від 04.10.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.18,19,26 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -
Скаргу ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" на повідомлення від 04.10.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - задовольнити частково.
Визнати неправомірним повідомлення державного виконавця Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо повернення виконавчого документа, виданого Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області № 396/147/16-ц від 05.04.2016 року стягувачу без прийняття до виконання.
Скасувати повідомлення державного виконавця Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04.10.2018 року.
Зобов"язати державного виконавця Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання, а саме: виконавчого листа № 396/147/16-ц від 05.04.2016 року виданого Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її підписання суддею.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Головуючий: О. А. Гарбуз