Справа № 466/5106/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 жовтня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Шаповалової Ю.О.

№466/5106/18;2/466/1873/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

03.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, 19.08.1987р.н., ОСОБА_3, 20.09.1980р.н. такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3а в будинку №123 по вулиці Богдана Хмельницького у м. Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності квартирою №3а в будинку №123 по вулиці Богдана Хмельницького у м. Львові, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2018 року.

Спірна квартира складається з двох кімнат житловою площею 26,5 кв.м.

Вказану квартиру позивач придбала у гр. ОСОБА_4 12 березня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №1002 та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5

На момент укладення Договору купівлі-продажу, у спірній квартирі були зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї і прописку. На даний час відповідачі й надалі зареєстровані у квартирі №3а в будинку №123 по вулиці Богдана Хмельницького у м. Львові, однак у спірній квартирі не проживають понад 10 років, їхні особисті речі у квартирі відсутні.

Крім того, позивач вказує, що відповідачам жодним чином не чинилися перешкоди у користуванні спірним житлом, вони не зверталися до правоохоронних органів та суду щодо усунення перешкод в користуванні спірним житлом.

Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач як єдиний власник квартири зазнає труднощів у користуванні та розпорядженні житловим приміщенням на власний розсуд, оскільки в квартирі й надалі зареєстровані відповідачі, позивач ОСОБА_1 змушена сплачувати надмірну плату за комунальні послуги, які не надаються, проте нараховуються, чим обєктивно порушуються права позивача у реалізації права приватної власності на квартиру. Враховуючи вищевикладене, вимушена звернутися з позовом до суду.

Позивач та представник позивача в судове засідання, яке призначено на 02 жовтня 2018 року не зявилися, однак подали до суду заяви, в яких підтримують позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують та просять суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2018 року, квартира №3а по вул. Б. Хмельницького, 123 у м. Львові на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, належить ОСОБА_1 (а.с. 13-15).

Так, позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.03.2018 року купила у ОСОБА_4 квартиру №3а по вул. Б. Хмельницького, 123 у м. Львові (а.с.9-12).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, виданої 21.06.2018 року ЛКП «Тополя - 406», в квартирі №3а по вул. Б. Хмельницького, 123 у м. Львові зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Власником є ОСОБА_1 (а.с. 36).

Відтак, на момент укладення Договору купівлі-продажу, у спірній квартирі були зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та надалі залишилися зареєстрованими у квартирі №3а в будинку №123 по вулиці Богдана Хмельницького у м. Львові, однак у спірній квартирі не проживають понад 10 років, не здійснюють оплату за комунальні послуги та їхні особисті речі у квартирі відсутні.

Крім того, відповідачам жодним чином не чинилися перешкоди у користуванні спірним житлом, вони не зверталися до правоохоронних органів та суду щодо усунення перешкод в користуванні вказаною квартирою.

Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спірній квартирі №3а в будинку №123 по вулиці Богдана Хмельницького у м. Львові стверджується актом ЛКП «Тополя - 406» від 25.06.2018 року за №75, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в квартирі №3а в будинку №123 по вулиці Богдана Хмельницького у м. Львові, однак не проживають за вищевказаною адресою (а.с. 37).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідачів без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2, 19.08.1987р.н., ОСОБА_3, 20.09.1980р.н. такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3а в будинку №123 по вулиці Богдана Хмельницького у м. Львові.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У звязку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню в користь позивача 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, 19.08.1987р.н., ОСОБА_3, 20.09.1980р.н. такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3а в будинку №123 по вулиці Богдана Хмельницького у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_2, 19.08.1987р.н., ОСОБА_3, 20.09.1980р.н. в рівних частинах в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 05 жовтня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6