Провадження № 2/761/6831/2018
У Х В А Л А

Іменем України

01 серпня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вказана позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визнати спільною сумісною власністю майно, а саме: квартири № АДРЕСА_2 (пл. 104,2 кв.м) та АДРЕСА_1 та три земельні ділянки площами: 4,1551 га, 4,3962 га, 4,4915 га, які знаходяться за адресою: сільська рада Кіровська, Бориспільський район, Київська обл.; здійснити поділ зазначеного нерухомого майна та визначити за позивачем та відповідачем право власності на дане майно в порядку його поділу та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти.

Позивач, як вбачається, звернувся з вказаним позовом до Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки на території Шевченківського району м. Києва знаходяться квартири № АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Статтею 27 ч. 1 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач по справі не зареєстрований на території Шевченківського району м. Києва, а спір виник з приводу нерухомого майна.

Так, позивач подав зазначений позов до Шевченківського районного суду м. Києва, з підстав передбачених ч. 1 ст. 30 ЦПК України, а саме за місцем знаходженням майна, вартість якого є найвищою, однак в супереч п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не надав жодних належних та допустимих доказів оціночної вартості спірного майна, яка б підтверджувала викладену в позові обставину, що дане майно, яке перебуває та території Шевченківського району м. Києва за своєю оцінкою дійсно перевищує вартість майна, яке розташоване в Київській області, у зв'язку з чим суд позбавлений, наразі, відкрити провадження у даній справі, оскільки немає можливості визначити її територіальну підсудність.

Окрім цього, довідки надані позивачем, в яких зазначено вартість майна на момент його придбання, на даний час, є не актуальними та не можуть бути досліджені та визнані судом, як належний та допустимий доказ по справі (вартості об'єктів нерухомості).

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, надавши позивачу можливість надати належні та допустимі докази оціночної вартості спірного майна, які б підтверджували, що основана його частина за своєю вартістю дійсно є найвищою та перебуває на території Шевченківського району м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 30, 175, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г.Притула