ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Херсон

номер справи: 657/1471/18

номер провадження: 22-ц/819/395/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарПавловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області в складі судді Ковальчук О.В. від 20 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 квітня 2008 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 180 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2008 року.

Посилаючись на те, що після ухвалення судом рішення витрати на утримання дитини збільшилися, а присуджена судом до стягнення сума аліментів не забезпечує у повному обсязі потреби сина, позивач просила збільшити визначений за рішення суду розмір аліментів в сумі 180 грн, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Рішенням суду від 20 вересня 2018 року позов задоволено.

Суд вирішив питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо наявності підстав для збільшення раніше визначеного судом розміру аліментів не відповідають обставинам справи та всупереч положенням статей 182, 192 СК України зроблені без врахування його матеріального стану та стану здоров'я.

Крім того зазначив, що судом в порушення норм частини 6 статті 141 ЦПК України неправомірно покладено на нього судові витрати у розмірі 704 грн 80 коп., від сплати яких він звільнений на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід першої групи.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 її доводи не визнала, висновок суду щодо наявності підстав для збільшення розміру аліментів вважає правильним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що стягнення аліментів на утримання дітей передбачено законом, відповідач отримує пенсію по інвалідності, тому повинен сплачувати на утримання сина аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно до досягнення ним повноліття.

У процесі судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що сторони є батьками малолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 квітня 2008 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 180 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2008 року.

Відповідно до вимог статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як на підставу для збільшення розміру аліментів позивач послалася на ту обставину, що визначеного судом до стягнення з відповідача у 2008 році розміру аліментів недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку сина та задоволення його матеріальних потреб, які зросли з часу ухвалення судом рішення у зв'язку з віком дитини та інфляційним процесом.

Крім того, в суді апеляційної інстанції позивач пояснила, що необхідність у зверненні до суду з приводу збільшення розміру аліментів виникла ще й тому, що влітку 2018 року припинена виплата їй соціальної допомоги на утримання сина.

Відповідач заперечує щодо збільшення розміру аліментів, зазначивши, що є інвалідом першої групи, потребує стороннього догляду, тому за станом здоров'я не має можливості працевлаштуватися, а розміру отриманої ним допомоги недостатньо для сплати аліментів у визначеному судом розмірі.

У підтвердження наведених доводів щодо матеріального стану та стану здоров'я ОСОБА_5 надав суду першої інстанції копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, виданої Рівненською міжрайонною МСЕК 03.11.2016 року, із якої вбачається, що відповідачу встановлена перша група інвалідності та він потребує постійного стороннього догляду, а також видані 10 вересня 2018 року Управлінням соціального захисту населення Рівненської райдержадміністрації довідки про те, що він знаходиться на обліку в УСЗН Рівненської РДА та отримує державну соціальну допомогу інвалідам першої групи, щомісячний розмір якої складає 1452 грн та про те, що ОСОБА_9 (мати відповідача) отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом першої групи у розмірі 30,57грн щомісячно (а.с.21-23).

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 надіслав копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, виданої Рівненською міжрайонною МСЕК 14.11.2018 року, якою підтверджено, що перша група інвалідності йому встановлена на строк до 01.11.2021року.

Відповідно до положень статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частини перша, третя статті 181 СК України).

Згідно із статтею 182 СК України в редакції, чинній на час ухвалення судом рішення, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Починаючи з 28 серпня 2018 року, відповідно до частини другої статті 182 СК України зазначений мінімальний розмір аліментів є гарантованим і не залежить від достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи ту обставину, що визначений рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 квітня 2008 року розмір аліментів в сумі 180 гривень, які зобов'язаний сплачувати на утримання сина відповідач, не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також є значно меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком 11 років, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для зміни визначеного судом способу стягнення аліментів із збільшенням їх мінімального розміру та вважає, що цей висновок відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів та нормам сімейного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Разом із тим, визначаючи розмір частки від заробітку (доходу) відповідача, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд пославшись на наявність у останнього доходів у вигляді пенсії з інвалідності, не зважив на стан його здоров'я та не врахував, що він як інвалід першої групи потребує постійного стороннього догляду, тому не має можливості працевлаштуватися, що свідчить про відсутність інших доходів, крім зазначеної допомоги.

Таким чином, зважаючи на наведену обставину, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене судом рішення підлягає частковій зміні із зменшенням розміру визначеної до стягнення частки від доходу платника аліментів з 1/4 до 1/6 частини.

В частині стягнення з ОСОБА_5 на користь держави судового збору в розмірі 704 грн 80 коп. рішення суду підлягає скасуванню, оскільки суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат не врахував, що на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач як інвалід першої групи звільнений від сплати судового збору, а тому відповідні судові витрати повинні компенсуватися за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, як це передбачено частиною 6 статті 141 ЦПК України

В решті частині рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову відсутні.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи відповідача про те, що стан його здоров'я та у зв'язку з цим - матеріальний стан, не забезпечують йому рівень життя у розмірі встановленого законом прожитковому мінімуму та призвели до неможливості належно утримувати сина, хоч і є життєво важливими та такими, що підлягають врахуванню у спірних правовідносинах, однак вони не можуть вплинути на висновок суду щодо його обов'язків як батька у даному спорі, оскільки діючим в Україні законодавством передбачена участь держави в утриманні дітей, однак, відповідно до статті 181 СК України та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189 Порядку визначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям тимчасова державна допомога дітям призначається та виплачується органами соціального захисту населення, зокрема, у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів одного із батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення.

Отже, питання щодо можливості батьків виконувати обов'язок утримувати дитину не відноситься до обставин, які підлягають встановленню судом при вирішенні спору про стягнення аліментів із одного з них, але може бути підставою для призначення дитині тимчасової державної допомоги на стадії виконання судового рішення.

Крім того, захист прав платника аліментів на забезпечення своєї життєдіяльності відбувається шляхом встановленого Законом України «Про виконавче провадження» обмеження відрахувань із пенсії (з пенсії може бути відраховано не більш як 50% її розміру),(частина друга статті 70 Закону).

На підставі викладеного, статей 180, 182, 183 СК України, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 частково задовольнити.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 вересня 2018 року частково змінити, зменшити розмір визначеної судом до стягнення частки від доходу батька з 1/4 до 1/6 частини.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь держави судового збору в розмірі 704 грн 80 коп. скасувати.

В решті частині це ж рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року

Суддя Л.В. Пузанова