Справа № 283/1973/18
провадження №2/283/818/2018
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2018 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом акціонерного товариства «комерційний банк» Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 25.04.2007 року між закритим акціонерним товариством "Комерційний банк "ПриватБанк" (з 21.05.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") та ОСОБА_3 (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів банку".

Відповідач свої зобовязання не виконала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 19.08.2018 року заборгованість перед позивачем становить 12124,48 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подав заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, заперечивши суму заборгованості в частині стягнення штрафів та просила застосувати строк позовної давності, в решті просила відмовити за безпідставністю.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Встановлено, що між сторонами 25.04.2007 року укладено кредитний договір б/н, за яким АТ ПриватБанк зобовязувався надати грошовий кредит у сумі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на умовах та в строки визначених в умовах та правилах надання банківських послуг, а ОСОБА_3 погашати заборгованість за кредитом, зі сплатою відсотків, комісій, передбачені договором.

25.04.2007 року відповідачу оформлено кредитну картку на кредитну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за Тарифами якої відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2, користуючись кредитними коштами, періодично сплачувала заборгованість за наданим кредитом, останній платіж вона здійснила 01.02.2018 року.

Підписавши 25.04.2007 року анкету-заяву, ОСОБА_2 дала свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомлена.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Свої зобовязання за договором відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 19.08.2018 року, утворилась заборгованість, яка згідно наданого розрахунку позивача, становить 12124,48 грн., а саме:

- Сума заборгованості відсотків 6914,28грн.;

- Сума заборгованості за пенею 5949,77 грн.;

а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 553,55 грн. (процентна складова).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Аналіз норм статті 266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Оскільки відповідач подав заяву про застосування строку спеціальної позовної давності, пеня нарахована в межах строку позовної давності за основною вимогою, але обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням Банку до суду, тому стягненню з відповідача на користь Банку підлягає пеня у розмірі 1000,00 грн.

Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1150,23 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 1050- 10561 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги АТ комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, 1-ий пров. Грищенка, 6

на користь акціонерного товариства «комерційний банк» Приватбанк» (р/р 3111, МФО 305299, код 14360570) -

7914,28 (сім тисяч дев'ятсот чотирнадцять) гривень 28 копійок заборгованості за кредитним договором б/н від 25.04.2007 року та сплачений судовий збір по справі 1150,23 грн., а всього 9064,51 (дев'ять тисяч шістдесят чотири) гривні 51 копійки.

В решті вимог позову відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду, а в разі відсутності сторони під час проголошення рішення в тридцятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя