Ухвала

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 296/4524/16-ц

провадження № 61-18187св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - приватне підприємство «Миролюбівське»,

представник заявника - Ковальчук ВадимАнатолійович,

суб'єкт оскарження - відділ державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Миролюбівське», на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Павицької Т. М., Талько О. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2016 року приватне підприємство «Миролюбівське» (далі -

ПП «Миролюбівське») звернулося до суду зi скаргою на постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження»державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиціїне було надіслано на адресу ПП «Миролюбівське» постанову від 04 лютого

2016 року про відкриття виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією, а постанова від 27 січня 2016 року про стягнення виконавчого збору була винесена ним за день до закінчення виконавчого провадження, що суперечить вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, якою передбачено винесення такої постанови на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення, яка також

всупереч вимог статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» не була надіслана ПП «Миролюбівське».

Ураховуючи зазначене, ПП «Миролюбівське» просило суд скасувати постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2016 року у складі судді Галасюка Р. А. скаргу ПП «Миролюбівське» задоволено. Скасовано постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиціївід 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 04 лютого

2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Судове рішення районного суду мотивовано тим, що державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції було порушено вимоги статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» та пункт 3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, та не було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника ПП «Миролюбівське» виконавчого збору у строк, встановлений цим Законом, тому скарга

ПП «Миролюбівське» підлягає задоволенню.

Ухвалою Апеляційного суд Житомирської області від 14 грудня 2016 року апеляційну скаргу Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції задоволено. Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2016 року скасовано, постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги

ПП «Миролюбівське» на постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів того, що постанова державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу боржника ПП «Миролюбівське» рекомендованою кореспонденцією у відповідності до приписів частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, зазначена обставина не може бути підставою для скасування вказаної постанови, оскільки неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження могло б мати значення при розгляді питання про оскарження цієї постанови та самого її виконання. Отже, постанова державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиціївід 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору підлягає виконанню, а тому державним виконавцем обґрунтовано винесено постанову від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження на виконання зазначеної постанови.

У касаційній скарзі поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПП «Миролюбівське» посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиціївід 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням йому, як боржнику не направлялася, тобто державним виконавцем його, як боржника було позбавлено права самостійно виконати рішення суду. Також постанова державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, в ній не зазначено: повне найменування стягувача, його місце знаходження, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача, дата набрання законної (юридичної) сили рішенням, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Зазначило, що державним виконавцем було порушено вимоги статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме: постанову про повернення виконавчого документа ним було винесено 28 січня 2016 року, а постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору було винесено 04 лютого 2016 року, тобто через тиждень, а не на наступний день, як того вимагає вказаний Закон. Також посилалась на статтю 181 КАС України, відповідно до якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за скаргою приватного підприємства «Миролюбівське» на постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С. Ф. Хопта