Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2344/18
Провадження №: 2/332/1192/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.,

при секретарі: Фурдак В.Й.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 15.12.2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося у зв'язку з протилежними поглядами на сімейне життя. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. За таких підстав просить суд розірвати укладений шлюб між нею та відповідачем.

В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовче судове засідання відповідач надала заяву про те, що вона позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. За таких підстав суд, у відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв'язку із визнанням позову відповідачем.

Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що сторони одружені з 15.12.2001 року, шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 360, що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_1 (а.с.6). Від шлюбу подружжя неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с.6) . Шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться. Поновлення шлюбних відносин позивач вважає неможливим.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ч.1,3 ст. 55 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Розглянувши докази по справі, враховуючи, що сторони на примирення не згодні, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 259, 263- 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 24,55, 105, 109, 110- 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 15.12.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 360- розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко