П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 22-1713 Головуючий у1-й інстанції - Таран Н.Г.

Унікальний №754/15566/17 Доповідач - Пікуль А.А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

за участю секретаря Пузикової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства &q?ва;ДТЕК Київські електромережі&quuo; про визнання незаконним попередження про відключення електроенергії,-

у с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 пред'явила в суд позов до ПАТ &q? Г;Київенерго&q? в;, правонаступником якого є ПрАТ &qusp;ДТЕК Київські електромережі&qupt;, про визнання незаконним попередження про відключення електроенергії №135688 від 07 листопада 2017 року (а.с.1).

Позов обґрунтований тим, що попередження про відключення електроенергії №135688 від 07 листопада 2017 року не відповідає вимогам, які зазначені в абз.2 п.27 Правил користування електричною енергією для населення, які було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, а тому є незаконним.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати (а.с.93).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ &qusp;ДТЕК Київські електромережі&qu14;, адвокат ТкачІ. М., заперечувала проти її задоволення та вказала, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх обставин справи, з повним та всебічним дослідженням доказів. Відзив аргументований тим, що оспорюване попередження носить інформаційних характер та не порушує жодних прав позивача, а тому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін (а.с.111-117).

У судове засідання, призначене на 06 листопада 2018 року о 12 год. 00 хв. позивач ОСОБА_3 та її представник, ОСОБА_5, не з'явились, про розгляд справи повідомлялись за наявними в матеріалах справи адресами, однак поштові відправлення з судовими повістками-повідомленнями повернулись без вручення за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.100-103).

Розгляд справи, який був призначений на 06 листопада 2018 року, апеляційний суд відклав на 11 грудня 2018 року у зв'язку з неявкою учасників справи (а.с.104).

Повідомлення про розгляд справи у судовому засіданні 11 грудня 2018 року о 12 год. 00 хв., адресоване ОСОБА_5, також повернулось без вручення за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.106-107).

ОСОБА_3 про місце та час апеляційного розгляду 11 грудня 2018 року повідомлена належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотне повідомлення про вручення їй судової повістки 28 листопада 2018 року (а.с.108).

Представник відповідача також повідомлений належним чином про місце та час судового розгляду (а.с.109, 110).

В суд апеляційної інстанції сторони не з'явились вдруге. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

При ухваленні рішення районний суд вважав встановленими наступні обставини.

22 березня 2016 року електропостачання помешкання ОСОБА_3 було припинено у зв'язку з наявною заборгованістю за спожиту електроенергію, що підтверджується копією наряду-допуску №22742 (для виконання робіт з відключення в електроустановках) від 22 березня 2016 року.

Під час проведення обстежень електроустановок будинку №8-а по вул. Драйзера, працівниками відповідача кілька разів фіксувалось порушення мешканцями квартири № 63 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок до електричних мереж поза розрахунковими засобами обліку без порушення схеми обліку після відключення, про що складено відповідні акти про порушення №37591 від 16 лютого 2017 року, №37787 від 15 червня 2017 року, №03653 від 28 серпня 2017 року, копії яких представником відповідача долучено до матеріалів справи.

За встановлених обставин, виходячи з недоведеності порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у зв'язку з направленням відповідачем попередження про відключення електроенергії №135688 від 07 листопада 2017 року, районний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову.

При цьому районний суд виходив з того, що попередження носить інформативний характер і містить пропозиції до врегулювання спору. Постачання електричної енергії було припинено до направлення оспорюваного попередження. При цьому підставами такого припинення були як несплата, спожитої електроенергії, так і порушення ПКЕЕН. Направлене позивачу попередження про відключення електроенергії №135688 від 07 листопада 2017 року містить реквізити сторін, номер особового рахунку, період на який обліковується заборгованість, показники лічильника, суму заборгованості, тобто всю необхідну для такого типу документів інформацію, що передбачена ПКЕЕН.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_3 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.84-88).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що районний суд обґрунтував своє рішення фальшивими доказами - фотокопіями Актів про порушення №37591 від 16 лютого 2017 року, №37787 від 15 червня 2017 року та №03653 від 28 серпня 2017 року, з огляду на наступне.

Оскільки положеннями цивільного процесуального законодавства передбачено, якщо у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до ч.11 ст.83 ЦПК України просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій, така особа, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 81 ЦПК України) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів.

Представником позивача під час розгляду справи в судді першої інстанції відповідна заява не подавалась як і не подавались докази, які б спростовували достовірність Актів про порушення №37591 від 16 лютого 2017 року, №37787 від 15 червня 2017 року та №03653 від 28 серпня 2017 року. До суду апеляційної інстанції такі докази також не подавались.

З огляду на наведене, ураховуючи наявні в розпорядженні районного суду відомості відповідно до наряду-допуску №22742 (для виконання робіт з відключення в електроустановках) від 22 березня 2016 року, апеляційний суд приходить до висновку про те, що обставина припинення постачання електричної енергії до направлення оспорюваного попередження, при вирішенні справи судом першої інстанції доведена.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилом ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже ураховуючи ту обставину, що постачання електричної енергії до помешкання ОСОБА_3 припинено до направлення їй попередження про відключення електроенергії №135688, оспорюване попередження не встановлює для позивача жодних негативних наслідків, а тому відсутні підстави вважати, що відповідачем порушені будь-які права чи інтереси позивача.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома