АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/10717/18

Апеляційне провадження № 22-ц/796/6163/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Пікуль А.А., Ратнікової В.М.,

при секретарі - Перевузнику П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року, постановлену під головуванням судді Макаренко І.О., по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, треті особи: Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД», Київська міська професійна спілка працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 347 К/ОС від 20 жовтня 2017 року «Про звільнення з посади директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД» ОСОБА_1 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства», поновити ОСОБА_1 з 22 жовтня 2017 року на посаді директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД». (а.с.1-9)

23 березня 2018 року судом отримано заяву ОСОБА_1, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України до вирішення судом даної справи організовувати та проводити конкурси з визначення директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД», призначати нового директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД» замість ОСОБА_1, та подавати державному реєстратору документи для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД» що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в частині відомостей про керівника юридичної особи Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД».

На обґрунтування заяви зазначив, що відповідач в будь-який момент може призначити іншу особу на посаду директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД», чим буде порушено Конституційне право ОСОБА_1 на працю. Призначення іншої особи на посаду директора та внесення відомостей про такого директора до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань значно ускладнить виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД», оскільки для виконання такого рішення суду буде необхідно звільнити нового директора підприємства із внесенням відомостей в ЄДР, що може процедурно затягнутись в часі.

Крім того, призначення іншого директора психологічно відобразиться на трудовому колективі підприємства, вплине на виробничий процес підприємства, призведе до виникнення конфлікту інтересів між призначеним директором та ним, як директором, який вважає наказ про звільнення незаконним, а також необхідно буде поновлювати електронні підписи в податкових органах, оформляти карточки на право підпису в обслуговуючих банках. (а.с.10-13)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено. (а.с.18-20)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив, що судом не було надано належної оцінки обставинам справи і доводам позивача викладеним на обґрунтування поданої заяви, а також суд не врахував того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову. Вказував, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 16 квітня 2018 року було оголошено конкурсний відбір на посаду директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД», тому найближчим часом такий конкурсний відбір буде проведено та буде призначено нового директора. (а.с.21-25)

Зважаючи на положення пункту 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІАпеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_3 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Позивач ОСОБА_1 був сповіщений врученням повідомлення його представнику - адвокату ОСОБА_2, про що у справі є докази. (а.с. 46-51)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України до вирішення судом даної справи організовувати та проводити конкурси з визначення директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД», призначати нового директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД» замість ОСОБА_1, та подавати державному реєстратору документи для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД» що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, в частині відомостей про керівника юридичної особи Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД», ОСОБА_1 посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів перевірила та відхилила доводи апелянта з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов дозволяється забезпечувати забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

За роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява ОСОБА_1 містить припущення того, що відповідач ухилятиметься від виконання набравшого законної сили рішення суду та існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Посилання на те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить поновлення порушених прав ОСОБА_1 не підкріплене належними доказами по справі, зокрема не зазначено, які саме права позивача не можливо буде поновити в разі ухвалення рішення про задоволення позову.

В разі ухвалення рішення про задоволення позову про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 347 К/ОС від 20 жовтня 2017 року «Про звільнення з посади директора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УРКНДПІЦІВІЛЬБУД» ОСОБА_1 та призначення його виконуючим обов'язки директора цього ж підприємства» буде визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади директора та поновлено його права, тому обраний спосіб забезпечення позову є неефективним захистом для поновлення трудових прав ОСОБА_1, тому колегія суддів визнала неспроможними доводи заявника, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову утруднить або призведе до неможливості виконання рішення по справі.

За таких обставин, оскільки заявником ОСОБА_1 не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття судом обраного заявником заходу забезпечення позову.

Доводи скарги не спростовують висновків районного суду, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 30 серпня 2018 року.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

ОСОБА_4

ОСОБА_5