ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1548/18 Суддя доповідач Яцина В. Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря : Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2018 року у складі головуючого судді Хайкіна В.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності,

встановив:

17 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 лютого 2014 року відкрито провадження у справі.

31 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 червня 2014 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2

22 жовтня 2018 року представник відповідача (зустрічного позивача) ОСОБА_3, заявив письмове клопотання про забезпечення доказів, а саме просив суд:

1) витребувати від Управління Служби безпеки України в Харківській області посвідчені копії декларацій ОСОБА_2 про майновий стан у 1998-2017 рр.,

2) витребувати від Центральної ОДПІ м. Харкова ГУДФС у Харківській області посвідчені копії декларацій ОСОБА_2 про майновий стан у 1998-2017 рр.

Вказав, що сторона відповідача має намір довести факт розрахунку за кредитними зобов'язаннями за кредитним договором № 834/18-27/35/8-87 від 14.03.2008 у ПАТ «Укрсоцбанк» на придбання квартири АДРЕСА_1 та будівництво будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 - за рахунок особистих коштів ОСОБА_1, що підлягає врахуванню при вирішенні питання про розподіл майна подружжя. Фактичні дані, на підставі яких можливо встановити наведені вище обставини, містяться в щорічних деклараціях позивача ОСОБА_2, які відповідач не може надати суду самостійно на підтвердження підстав своїх заперечень проти первісного позову та доводів зустрічного позову.

З метою доведення фактичних обставин перед судом, представник відповідача - адвокат ОСОБА_3направив відповідні запити, які залишилися без відповіді.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2018 року у задоволенні клопотання представника відповідача (зустрічного позивача) ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про витребування доказів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Вказав, що відмовляючи у задоволенні заяви про витребування доказів судом першої інстанції було проігноровано той факт, що подана заява повністю відповідає вимогам ЦПК України, а докази, які витребовуються, містять відомості щодо предмету доказування (ст. 77 ЦПК України).

Чинний ЦПК України не містить жодної правової нормипро те, що заявник, у разі відмови у задоволенні клопотання позбавляється права повторного подання клопотання. Суд порушив норми процесуального права, а також права та законні інтереси сторони відповідача та вийшов за межі своїх повноважень.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції виходив з того, щочинною ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 травня 2018 року у задоволенні аналогічної заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про витребування тих же самих доказів по цивільній справі вже було відмовлено, що свідчить на те, що повторне клопотання спрямоване на невиправдане затягування цивільного процесу, порушення розумних строків розгляду справи судом, адже справа №638/20572/13 перебуває у провадженні суду ще з 2013 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно до ч.1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до змісту частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, при цьому у клопотання повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У заявленому клопотанні представник відповідача (зустрічного позивача) ОСОБА_3 з дотриманням положень ст. 84 ЦПК України просив суд: 1) витребувати від Управління Служби безпеки України в Харківській області посвідчені копії декларацій ОСОБА_2 про майновий стан у 1998-2017 рр., 2) витребувати від Центральної ОДПІ м. Харкова ГУДФС у Харківській області посвідчені копії декларацій ОСОБА_2 про майновий стан у 1998-2017 рр.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим представником відповідача доказам про неможливість самостійно надати докази: копію відповіді з Головного управління ДФС у Харківській області Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова від 11.05.2018, з якої вбачається, що йому було відмовлено у наданні інформації про доходи ОСОБА_2; копія відповіді з Управління СБУ у Харківській області від 11.05.2018 та відповідна довідка про розмір грошових доходів ОСОБА_2, в якій не зазначено про його доходи за весь запитуємий період (а.с. 77-78, 80-82).Вказані документи підтверджують, що сторона відповідача дійсно не змогла надати вказані докази до суду самостійно, з огляду на факт відмови адресатів адвокатських запитів у наданні відповідних доказів.

За правилами ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Оскільки вказані документи є належними в розумінні ст. 77 ЦПК України стосовно предмету позову доказами, які необхідні відповідачу для доведення в межах заявленого зустрічного позову факту розрахунку за кредитними зобов'язаннями на придбання квартири ( кредитний договір № 834/18-27/35/8-87 від 14.03.2018 року) та будівництва будинку з надвірними будівлями за адресою:Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул.Межова, 15 за рахунок особистих коштів ОСОБА_1, відповідач не може самостійно надати докази - суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні клопотання.

Посилання суду на те, що аналогічне клопотання про витребування доказів вже було відхилене судом, є безпідставним. Суд не взяв до уваги, що в перший раз клопотання про витребування доказів було відхилено судом з огляду на його неналежне обґрунтування, що не позбавляє заявника повторно заявити аналогічне клопотання, обґрунтувавши його належним чином відповідно до вказаних норм цивільного процесуального права.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції порушив норми процесуального права, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржене судове рішення необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення клопотання про витребування доказів.

Керуючись ст.ст. 268, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2018 року скасувати.

Клопотання представника ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати: від Управління Служби безпеки України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 20 посвідчені копії декларацій ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) про майновий стан у 1998-2017 роках; від Центральної ОДПІ м. Харкова ГУДФС у Харківській області (61166, м. Харків, пр. Науки, 9) посвідчені копії декларацій ОСОБА_2 (код. НОМЕР_1) про майновий стан у 1998-2017 роках.

В іншій частині - у задоволенні клопотання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий: В.Б. Яцина.

Судді: І.В. Бурлака.

П.В. Кісь.