Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2985/18 Головуючий у 1-й інстанції: Камишня Н.І.
Є.У.№ 318/2014/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

секретар: Семенчук О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за поданням заступника начальника Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

за апеляційною скаргоюОСОБА_4 на ухвалу Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року державний виконавець звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника, зазначаючи, що на її виконанні перебуває виконавче провадження про солідарне стягнення з ОСОБА_4 68 766 грн. майнової шкоди на користь Херсонських магістральних електричних мереж. 16 травня 2017року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що у боржника ОСОБА_4 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, на виклик до ВДВС останній не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2017 року подання задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань за виконавчим листом № 1-63/2002 року, виданого Камянсько-Дніпровським районним судом 25.12.2013 про стягнення матеріальної шкоди солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь Херсонських магістральних електричних мереж на суму 68 766 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи ухвалу про обмеження ОСОБА_4 у праві тимчасового виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання судових рішень, законні вимоги державного виконавця умисно не виконує .

З висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права, вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Із матеріалів справи видно, що в Кам'янсько-Дніпровському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження про солідарне стягнення майнової шкоди з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, на користь Херсонських магістральних мереж грошових коштів у сумі 68 766 грн. Відповідне судове рішення було ухвалено ще у 2002 році.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» від 21 січня 1994року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на час постановлення оскаржуваної ухвали вирішувалося при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 10 ЦПК України ( в редакції Закону на час постановлення ухвали) наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України в редакції 2004 року тягар доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання покладається саме на державного виконавця як особи, що приймає участь у судовому засіданні, зважаючи, що участь сторін та інших заінтересованих осіб у засіданні не передбачена.

Із наведеного уявляється, що обмеження виїзду за кордон може бути застосоване у разі наявності доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у поданні державного виконавця в обґрунтування ухилення боржника від виконання покладеного судовими рішеннями обовязку сплатити грошові кошти та звернути стягнення на предмет суми боргу міститься посилання про обізнаність боржника про наявність виконавчого провадження та не виконання законних вимог державного виконавця.

На підтвердження зазначених обставин державний виконавець надав лише супровідний лист № 7217/16.18-41в2 від 17.08.2017 року про направлення боржникові вимоги виконавця.

Будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання судових рішень матеріали справи не містять, оскільки до подання додані тільки фотокопії виконавчих листів, постанов про відкриття виконавчого провадження, копія повідомлення боржника.

Таким чином, без належної перевірки обставин щодо ухилення ОСОБА_4 від виконання судових рішень, у тому числі про його обізнаність щодо зведеного виконавчого провадження, доведення яких є обовязковою умовою для встановлення відносно боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду про наявність підстав для задоволення подання є безпідставним.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з постановленням нової про відмову у задоволенні подання.

Вказане судове рішення не є перешкодою для державної виконавчої служби для повторного звернення до суду з аналогічним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2017 року по цій справі скасувати.

Подання заступника начальника Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді