Ухвала

05 вересня 2018 року

місто Київ

справа № 133/1455/17

провадження № 61-19036ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, 12 березня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Зазначена ухвала тричі направлялась заявнику на адресу, зазначену нею у касаційній скарзі: АДРЕСА_1, 21100, відомостей про зміну місця проживання матеріали провадження не містять.

До Верховного Суду 26 червня 2018 року, 18 липня 2018 року повернулись конверти із відміткою «за закінченням терміну зберігання», 18 липня 2018 року повернувся конверт із відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною першою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Станом на 05 вересня 2018 року, при визначенні якого враховано строк, необхідний для отримання поштою ухвали касаційної інстанції та виконання її вимог, визначені в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2018 року недоліки заявником не виконані, зокрема, не надано доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, а тому касаційну скаргу ОСОБА_1 належить вважати неподаною та повернути заявнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України.

Суд роз'яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06 грудня 2017 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний