Справа №701/1313/18
Номер провадження2-о/701/45/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - А. І. Костенка

за участю секретаря - М. А. Чикурової

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Маньківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась в суд заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 22 серпня 2018 року в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, померла заявниці сестра ОСОБА_2 Л О., 29.09.1946 р. н, уродженка с. Піківець, Уманського району Черкаської області. Викладене підтверджується наявною копією свідоцтва про смерть, яке, як вбачається з наведеної у ньому інформації видане на тимчасово окупованій території України. Разом з тим, факт смерті ОСОБА_2, 29.09.1946 р. н., підтверджується письмовими заявами жителів с. Піківець Уманського району Черкаської області ОСОБА_3, та ОСОБА_4, справжність підписів на заявах засвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою Піківецької сільської ради Уманського району Черкаської області. Даними заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтверджують, що дійсно ОСОБА_2, 29.09.1946 р. н., уродженка с. Піківець Уманського району Черкаської області, сестра гр. ОСОБА_1, 23.02.1961 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно померла 22 серпня 2018 року в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим. Крім того, заявник ОСОБА_1, є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 За життя ОСОБА_2, 29.09.1946 р. н, залишила заповіт, посвідчений 02.08.2018 року уповноваженою посадовою особою Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 33, яким заповіла належне їй майно ОСОБА_1І 23.02.1961 р. н. Після смерті ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, в тому числі земельна ділянка розміром 3,5699 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області, належна покійній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 21.07.2003 року завідуючою Уманською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за №1540. Також даним свідоцтвом про право на спадщину за законом підтверджується, що на підставі ст. 529 Цивільного кодексу України спадкоємцями майна гр. ОСОБА_6І, померлої 26 грудня 2002 року, є в рівних частках кожна дочка ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 Тобто, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, є сестрами, що попередньо було встановлено та підтверджено нотаріусом при оформленні спадщини за законом. При оформленні заявником спадщини після смерті своєї сестри ОСОБА_2, виявились обставини, які не дають можливості спадкоємцеві-заявнику оформити спадщину, що і змусило заявницю звернутись з відповідною заявою до суду.

Заявниця до суду не з`явилася, зазначивши в заяві про розгляд справи за їх відсутності, заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підтримала.

Представник заінтересованої особи: Маньківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви заявлені вимоги визнав та просив справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 22 серпня 2018 року в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, померла заявниці сестра ОСОБА_2 Л О., 29.09.1946 р. н, уродженка с. Піківець, Уманського району Черкаської області. Викладене підтверджується наявною копією свідоцтва про смерть, яке, як вбачається з наведеної у ньому інформації видане на тимчасово окупованій території України. Разом з тим, факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується письмовими заявами жителів села Піківець Уманського району Черкаської області ОСОБА_3, та ОСОБА_4, справжність підписів на заявах засвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою Піківецької сільської ради Уманського району Черкаської області. Даними заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтверджують, що дійсно ОСОБА_2, 29.09.1946 р. н., уродженка с. Піківець Уманського району Черкаської області, сестра гр. ОСОБА_1, 23.02.1961 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно померла 22 серпня 2018 року в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим. Крім того, заявник ОСОБА_1, є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 За життя ОСОБА_2, 29.09.1946 р. н, залишила заповіт, посвідчений 02 серпня 2018 року уповноваженою посадовою особою Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 33, яким заповіла належне їй майно ОСОБА_1І 23.02.1961 р. н. Після смерті ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, в тому числі земельна ділянка розміром 3,5699га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області, належна покійній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 21.07.2003 року завідуючою Уманською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за №1540. Також даним свідоцтвом про право на спадщину за законом підтверджується, що на підставі ст. 529 Цивільного кодексу України спадкоємцями майна гр. ОСОБА_6І, померлої 26 грудня 2002 року, є в рівних частках кожна дочка ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 Тобто, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, є сестрами, що попередньо було встановлено та підтверджено нотаріусом при оформленні спадщини за законом. При оформленні заявником спадщини після смерті своєї сестри ОСОБА_2, виявились обставини, які не дають можливості спадкоємцеві-заявнику оформити спадщину. Так, як вбачається з наявних обставин справи, ОСОБА_2, 29.09.1946 р. н., померла 22 серпня 2018 року в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, проте даний населений пункт визначено тимчасово окупованою територією згідно Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. За ч. 2 ст. 1 даного Закону, датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Статтею 9 вказаного Закону визначено наступні положення: Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 11 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено наступні положення щодо забезпечення реалізації права на спадкування: У разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Відповідно до п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. У відповідності до п. 4.14. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Оскільки ОСОБА_2, померла на тимчасово окупованій території, підтвердити документально факт смерті відповідним свідоцтвом про смерть, виданим компетентним органом Держави немає можливості. Заявник звернулася до Маньківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з відповідною заявою про реєстрацію факту смерті ОСОБА_2, на що надано відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Відмова у реєстрації факту смерті ОСОБА_2, мотивована тим, що заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у звязку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Оскільки факти викладенні в заяві знайшли своє підтвердження матеріалами справи, тому вимоги заявниці підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 58-60, 88, 213, 215, 293, 316, 317, 430 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Піківець, Уманського району Черкаської області, дійсно померла 22 серпня 2018 року у місті Севастополь, Автономна Республіка Крим.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко