Справа № 520/4942/18
Провадження № 2/520/4476/18
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Салтан Л.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
24 квітня 2018 року представник позивача ПАТ «Акціонерний банк «Південний» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 3930 грн. 80 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов.
Представник позивача ПАТ «Акціонерний банк «Південний» надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
До канцелярії суду надійшло повідомлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», з яким повернулась без отримання копія позовної заяви з додатками та ухвалою про відкриття провадження у справі, які були направлені відповідачеві ОСОБА_1 Відзив на позовну заяву відповідач не надала.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.
20 квітня 2017 року, відповідач скористувалася сумою зарахувань. В результаті цього у неї виникла несанкціонована перевитрата у розмірі 2715 грн. 55 коп., що підтверджується випискою за рахунком від 06 вересня 2017 року.
Слід зазначити, що на дату виникнення несанкціонованої перевитрати діяла редакція ДКБОФО від 01 березня 2017 року, якою зокрема передбачалось, що: «несанкціонована перевитрата» в рамках укладеного договору (ст. 1 Розділ 1 ДКБОФО) є перевищення дозволеного ліміту кредиту. Сума визначається як різниця між перевищенням та дозволеним лімітом кредиту. Несанкціонована перевитрата за поточним рахунком виникає через особливості здійснення розрахунків із застосуванням платіжних карток, зокрема, але не виключно, через розбіжності у часі між здійсненням операції з платіжною карткою та клірингом розрахунків, технічні помилки у роботі обладнання, яке використовуються при здійсненні розрахунків із платіжними картками. Розмір несанкціонованої перевитрати та час не є прогнозованими.
Відповідно до п. 2.11 ДКБОФО, останній застосовується до всіх банківських послуг та повязаних з ними послуг, які пропонуються або надаються Банком Клієнтам в межах цього Договору, якщо інше не буде визначено в цьому Договорі, та/або в письмовій формі обумовлено між Банком та Клієнтом окремо або якщо інше не вимагається законодавством України.
Відповідно до п. 3.1.2 ДКБОФО, клієнт зобовязався зокрема: у разі помилкового зарахування коштів на рахунок, повернути ці кошти і доручає Банку повернути їх шляхом самостійного списання Банком відповідної суми помилкового зарахованих коштів з відповідного рахунка Клієнта належному власнику, в порядку договірного списання; погасити заборгованість за власним рахунком/ами, у разі її виникнення в результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках; своєчасно та в повному обсязі здійснювати погашення заборгованості, що виникла у Клієнта за будь-якими договорами в тому числі за наданими кредитами, процентами за їх використання, за перевитратою платіжного ліміту, договорами поруки, за якими Клієнт виступає поручителем, а також оплачувати всі комісії в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором комплексного банківського обслуговування та/або Тарифами.
Відповідач в свою чергу допустила порушення умов договору, що стало підставою виникнення заборгованості у розмірі 3598 грн. 58 коп.
До цього часу клієнт не погасила наявну заборгованість по сплаті несанкціонованої перевитрати та нарахованої комісії.
Відповідно до п. 3.2.1 ДКБОФО, банк має право, зокрема самостійно встановлювати процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.
У звязку з невиконанням з боку відповідача умов ДКБОФО на суму несанкціонованої перевитрати було нараховані відсотки, які станом на 19 квітня 2018 року дорівнюють у сумі 935 грн. 36 коп., з яких: 878 грн. 03 коп. - прострочені відсотки, 57 грн. 33 коп. відсотки, нараховані за поточний місяць по 19 квітня 2018 року.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Позивач свої зобовязання за договором виконав.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що слід задовольнити позовну заяву ПАТ «Акціонерний банк «Південний», оскільки банком виконані умови договору, відповідач ОСОБА_1 не виконує умови договору та не повертає кошти.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.
Керуючись ст. 2, 4-6, 76-83, 141, 263-265, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. 526, 610, 611, 612, 624, 625, 1054 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ПАТ «Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 06 вересня 2018 року.
Головуючий Салтан Л. В.