Справа № 172/1528/18
Провадження № 2/172/722/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Битяка І.Г. за участю секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що судовим наказом № 2-н-403 виданим 20.06.2007 року Подільським районним судом м. Києва з нього стягується на користь ВАТ «Родовід Банк» борг в розмірі 85 136,31 грн. Постановою державного виконавця Васильківського РВ ДВС від 14.09.2015 року відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу та накладено арешт на все майно, що належить боржнику, а саме на земельну ділянку розміром 5,47 га, а також звернуто стягнення заборгованості на його пенсію в розмірі 20 %.

З метою захисту порушеного права у спосіб припинення дії, яка порушує право, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 15 ЦК України, просить суд зняти арешт з його майна, що накладений в рамках виконавчого провадження № 34932406 від 14.09.2015 року, а саме із земельної ділянки та 20 % відрахувань з пенсії.

Ухвалою судді від 05.12.2018 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного з викликом учасників справи.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки заборгованість за судовим наказом не стягнута, у звязку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення, з 14.09.2015 року стягнення заборгованості звернуто на пенсію боржника.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Матеріалами справи встановлено, що постановою держаного виконавця відділу ДВС Васильківського РУЮ Дніпропетровської області від 25.10.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-403 виданого 20.06.2007 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Родовід Банк» боргу в розмірі 85 136,31 грн.

В постанові про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача АТ «Родовід Банк» державним виконавцем накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 у межах суми стягнення із забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, а постановою державного виконавця від 14.09.2015 року звернуто стягнення заборгованості та виконавчого збору на пенсію ОСОБА_1 у розмірі 20 відсотків.

З Державного акту серії ІІ-ДП № 109270 видно, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 5,47 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає перелік підстав для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Частиною 5 статті 56 вказаного Закону встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів існування визначених чинним законодавством підстав для скасування накладеного арешту, виконавчий документ не виконано, виконавче провадження не закрито, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк