Ухвала

17 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 643/11997/14-ц

провадження № 61-38903ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2017 року, що підтверджується відомостями на поштовому конверті, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року, яка була чинною на момент ухвалення апеляційним судом оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У відповідності до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин передбачена статтею 390 ЦПК Україниу чинній редакції.

До касаційної скарги заявником додано клопотання, у якому він просить поновити строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення, однак жодних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску не надає.

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, залишено без руху та надано строк для усунення вказаних у ній недоліків.Заявникові необхідно було надати належні та достатні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 липня 2018 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 надано заяву, у якій він наводить підстави для поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, що є аналогічними тим, які були зазначені у клопотанні, доданому до касаційної скарги.

ОСОБА_1 повторно посилається на те, що Апеляційним судом Харківської області його не було повідомлено про розгляд справи, а про постановлення ухвали від 12 червня 2017 року він дізнався лише 11 червня 2018 року під час другого ознайомлення з її матеріалами. 13 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою про видачу копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, яку він отримав 21 червня 2018 року. На підтвердження своїх доводів заявником надано копію цієї заяви з відповідною розпискою.

Наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки ухвала Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2017 року постановлена у відкритому судовому засіданні, про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з'явилися. 19 червня 2017 року вказане судове рішення було оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень і заявник мав можливість з ним ознайомитися. Проте, з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише у червні 2018 року, при тому, що 11 червня 2018 року він вже вдруге знайомився з матеріалами справи і на той час міг знати про існування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

Заявник не надав доказів невиконання судом вимог статті 222 ЦПК України 2004 року щодо надсилання сторонам копії судового рішення, а також доказів вжиття ним своєчасних та належних мір для того, аби не пропустити строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2017 року. Обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує поважність причин пропуску процесуального строку, є такими, що не вказують на наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів, підтверджених належними доказами, у зв'язку з якими він звернувся з касаційною скаргою лише у червні 2018 року.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Враховуючи те, що касаційну скаргу подано майже через рік після закінчення строку на касаційне оскарження, а зазначені заявником причини пропуску строку свідчать про його бездіяльність і не зумовлені особливими і непереборними обставинами, вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними, а тому суд не знаходить підстав для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2017 року необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов