ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року

м.Суми

Справа №583/1701/18

Номер провадження 22-ц/788/1358/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2018 року в складі судді Ярошенко Т.О., ухвалене у м. Охтирка, повний текст якого складено 22 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

11 травня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 червня 2014 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки ОСОБА_1 не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, станом на 31 березня 2018 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 97642,91 грн., яка складається з наступного: 8550,29 грн. - заборгованість за кредитом, 80566,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3400 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 4625,85 грн. - штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 97642 грн. 91 коп.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 червня 2014 року станом на 31 березня 2018 року в сумі 14260 грн. 47 коп. та понесені судові витрати у розмірі 257 грн. 25 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити, скасувавши в частині відмови у стягненні заборгованості з частини процентів, пені та штрафів та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач власноручним підписом засвідчив, що ознайомлений з договором про надання банківських послуг та його умовами та зобов'язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг. Крім того зазначало, що позичальник користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку, також неодноразово сплачувала заборгованість за процентами, виходячи з процентної ставки встановленої умовами договору.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту АТ КБ «ПриватБанк» не оскаржується та відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідач не скористалася своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, копію якої отримала 11 серпня 2018 року (а.с. 93).

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2018 року: 1762 грн. х 100= 176200 грн.), справа визнана малозначною і тому її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі. Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 23 червня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, за умовами якої, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7).

На підтвердження позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» надано розрахунок, згідно з яким, загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 31 березня 2018 року становить 97642,91 грн., яка складається з наступного: 8550,29 грн. - заборгованість за кредитом, 80566,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3400 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 4625,85 грн. - штраф (процентна складова).

Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» мотивоване тим, що Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України, відповідачем не підписані, їх оригінали відповідачу передані не були, а тому не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Тому суд вважав, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по пені та комісії, штрафів задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено наявність у відповідача відповідних зобов'язань. Розмір процентів суд обрахував, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, на рівні облікової ставки НБУ.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У справі, яка переглядається, суд правильно встановив, що 23 червня 2014 року між сторонами, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, укладено договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 7). Інших умов договору сторони не підписували.

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З розрахунку заборгованості за кредитом, наданого банком вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, проте, належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому частково задовольняючи позов, суд обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на повернення тіла кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Свої розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, а також пені, комісії і штрафів позивач обґрунтовував умовами, викладеними у витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умовами і правилами надання банківських послуг, а також посилається в апеляційній скарзі на те, що відсутність підпису позичальника на вказаних Умовах та правилах не свідчить про його не ознайомлення з ними, оскільки, підписуючи заяву, відповідач підтвердила, що була ознайомлена з усіма умовами кредитного договору та згодна з ними.

Однак, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що вказані документи не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» вони не підписані позичальником.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення договору і досягнення згоди щодо усіх істотних умов позивач додав до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна CONTRACT; «Універсальна GOLD», - якими передбачені різні базові процентні ставки в місяць для кожного типу кредитної картки (а.с. 8).

Разом з тим встановлено, що матеріали справи не містять доказів про оформлення і отримання ОСОБА_1 певного типу кредитної картки з наведеного переліку. Так само не містить жодної конкретики з цього приводу і додана анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23 червня 2014 року (а.с. 7).

Позивач в порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не довів встановлення підвищеної в односторонньому порядку процентної ставки у розмірі 32,40%, 42,0%, пені, комісії та штрафів, як зазначено у розрахунку заборгованості та не надав доказів, які б містили підпис відповідача про ознайомлення його зі зміною розміру процентної ставки, відповідно до вимог ч. 4 ст. 1056- 1 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки, суд апеляційної інстанції не бере до уваги з тих підстав, що ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 цих Правил, адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищевикладене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення під розписку.

Проте, АТ КБ «ПриватБанк» не довело факт вручення ОСОБА_1 повідомлення про зміну умов кредитного договору під розписку. Після зміни процентної ставки відповідач дій, які б свідчили про прийняття пропозиції кредитора, не вчиняла.

Отже, установивши, що розмір процентів 32,40%, 42,0%, пені та комісії, штрафу не передбачений договором, суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, розмір яких визначений на рівні процентної ставки 32,40% та 42,0%, пені та комісії; штрафу (відсоткова складова і фіксована складова), що є предметом апеляційного розгляду, з підстав недоведеності позивачем факту укладення договору саме на тих умовах, на яких побудовано позов та доданий до нього розрахунок.

Відхиляючи довід скарги про те, що в даному випадку договір не вимагає підпису позичальника в Умовах і правилах надання банківських послуг, апеляційний суд виходить з того, що Умови і правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови і правила були чинними під час укладення договору. Проте, матеріали справи належних доказів на підтвердження цих обставин не містять.

Разом з тим, не можна визнати правильним висновок суду про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» процентів за користування кредитом у розмірі 5710,18 грн., визначеному на рівні облікової ставки Національного банку України і обрахованому з 23 червня 2014 року по 31 березня 2018 року.

Ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 5710,18 грн., визначеної на рівні облікової ставки Національного банку України і обрахованої з 23 червня 2014 року, суд першої інстанції не з'ясував обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень; не перевірив правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що сторонами узгоджений термін дії договору, який відповідає строку дії картки. Згідно з матеріалами справи, строк дії картки до листопаду 2017 року (а.с. 96).

Таким чином, розмір процентів, виходячи зі ставки 27,6 % річних за період з 01 вересня 2014 року (дата підвищення банком процентної ставки до 32,40% річних) до 30 листопада 2017 року (дата закінчення строку дії картки), що підлягають стягненню з відповідача, становить 4424 грн. 59 коп., виходячи із суми заборгованості (тіла кредиту), відсоткової ставки в розмірі 27,6% та днів прострочення і розраховується наступним чином:

01.09.2014 року (8089,30 х 27,6% : 360) = 06 грн. 20 коп.;

02.09.2014 року - 29.09.2014 року (8100 х 27,6% х 28 днів :360) = 173 грн. 88 коп.;

30.09.2014 року - 01.10.2014 року (8100 х 27,6% х 2 дні : 360) =12 грн. 42 коп.;

02.10.2014 року -03.11.2014 року (8120 х 27,6% х 33 дні : 360) = 205 грн. 44 коп.;

04.11.2014 року -15.11.2014 року ( 8140 х 27,6% х 12 днів : 360) = 74 грн. 89 коп.;

16.11.2014 року - 25.11.2014 року (8090 х 27,6% х10 днів :360)= 62 грн. 02 коп.;

26.11.2014 року - 10.12.2014 року ( 8110 х 27,6% х 15 дні :360) = 93 грн. 26 коп.;

11.12.2014 року - (7977,34 х 27,6%: 360) = 06 грн. 11 коп.;

12.12.2014 року - 20.01.2014 року (7997,34 х 27,6% х40 днів:360)= 245 грн.49 коп.;

21.01.2015 року -27.01.2015 року (8017 х 27,6% х7 днів:360) = 43 грн.03 коп.;

28.01.2015 року - 25.05.2015 року (7970,29 х 27,6% х 118 днів :360) = 721 грн. 04 коп.;

26.05.2015 року - 15.06.2015 року (7990,29 х 27,6% х 21 днів:360)=128 грн. 64 коп.;

16.06.2015 року - 09.07.2015 року (8010,29 х 27,6% х 24 днів :360) = 147 грн. 39 коп.;

10.07.2015 року - 09.08.2015 року ( 8030,29 х 27,6% х 31 днів : 360) = 190 грн. 85 коп.;

10.08.2015 року - 09.09.2015 року (8050,29 х 27,6% х 31 днів:360) = 191 грн. 33 коп.;

10.09.2015 року - 09.10.2015 року (8070,29 х 27,6% х 30 днів :360) = 185 грн. 61 коп.;

10.10.2015 року - 09.11.2015 року (8090,29 х 27,6% х 31 днів :360) =192 грн. 28 коп.;

10.11.2015 року - 09.12.2015 року (8210,29 х 27,6% х30 днів :360) = 189 грн.;

10.12.2015 року - 13.01.2016 року (8130,29 х 27,6% х35 днів :360) = 218 грн. 16 коп.;

14.01.2016 року - 09.02.2016 року (8150,29 х27,6% х 27 днів:360) = 168 грн. 71 коп.;

10.02.2016 року - 09.03.2016 року ( 8170,29 х 27,6% х 29 днів :360) = 181 грн. 65 коп.;

10.03.2016 року - 09.04.2016 року (8190,29 х 27,6% х 31 днів :360) = 194 грн. 65 коп.;

10.04.2016 року - 09.05.2016 року (8210,29 х 27,6% х30 днів: 360) = 188 грн. 84 коп.;

10.05.2016 року - 09.06.2016 року (8230,29 х 27,6% х 31 днів :360) = 195 грн. 61 коп.;

10.06.2016 року - 09.07.2016 року (8250,29 х27,6% х30 днів:360) = 189 грн. 76 коп.;

10.07.2016 року - 10.08.2016 року (8270,29 х27,6% х32 днів :360) = 202 грн. 90 коп.;

11.08.2016 року - 10.09.2016 року (8290,29 х 27,6% х 31 днів :360) = 197 грн. 03 коп.;

11.09.2016 року - 10.10.2016 року (8310,29 х 27,6% х 30 днів :360) = 191 грн. 14 коп.;

11.10.2016 року - 10.11.2016 року (8 330,29 х 27,6% х 31 днів :360) = 197 грн. 98 коп.;

11.11.2016 року - 10.12.2016 року (8350,29 х 27,6 х30 днів :360) = 192 грн. 06 коп.;

11.12.2016 року - 10.01.2017 року (8370,29 х 27,6% х 31 днів : 360) = 198 грн. 93 коп.;

11.01.2017 року - 10.02.2017 року (8390,29 х 27,6% х 31 днів :360) = 199 грн. 41 коп.;

11.02.2017 року - 10.03.2017 року ( 8410,29 х 27,6% х 28 днів :360) = 180 грн. 54 коп.;

11.03.2017 року - 10.04.2017 року (8430,29 х 27,6% х31 днів :360) = 200 грн. 36 коп.;

11.04.2017 року - 10.05.2017 року ( 8450,29 х 27,6% х 30 днів :360) = 194 грн. 36 коп.;

11.05.2017 року - 10.06.2017 року (8470,29 х 27,6% х 31 днів : 360) = 201 грн. 31 коп.;

11.06.2017 року - 09.07.2017 року (8490 х 27,6% х 60 днів :360) = 390 грн. 55 коп.;

10.08.2017 року - 09.09.2017 року (8510,29 х 27,6% х 31 днів :360) = 202 грн. 26 коп.;

10.09.2017 року - 09.10.2017 року (8530,29 х 27,6% х 30 днів :360) = 196 грн. 20 коп.;

10.10.2017 року - 29.11.2017 року (8550,29 х 27,6% х 51 днів : 360) = 334 грн. 32 коп.,

що в сумі дорівнює 7485 грн. 61 коп.

До цієї суми слід додати заборгованість за процентами, яка була нарахована банком по ставці 27,6 % до 01 вересня 2014 року в розмірі 222 грн. 88 коп. та відняти суму погашення за наданим кредитом в розмірі 3283 грн. 90 коп. (7485 грн. 61 коп. + 222 грн. 88 коп. - 3283 грн. 90 коп. = 4424 грн. 59 коп.).

Установивши, що розмір пені, комісії та штрафу не передбачений договором, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення пені та комісії, штрафу (відсоткова складова і фіксована складова), що є предметом апеляційного розгляду, з підстав недоведеності позивачем факту укладення договору саме на тих умовах, на яких побудовано позов та доданий до нього розрахунок.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за процентами за користування кредитними коштами у розмірі 4424 грн. 59 коп.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, розподіл судових витрат також підлягає зміні.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 13,22 %, з відповідача на користь позивача за розгляд справи в суді першої інстанції підлягає стягненню 233 грн. 99 коп. (1762 грн. х 13,22 %) компенсації судового збору. Оскільки апеляційна скарга задоволена на 4,97 %, з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» за апеляційний перегляд рішення суду підлягає стягненню компенсація судового збору в розмірі 131 грн. 36 коп. (2643 грн. х 4,97 %).

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), тому, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ч. 13 ст.7, ст. ст. 368 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2018 року змінити в частині стягнення заборгованості за процентами та судового збору.

Абзац другий резолютивної частини рішення викласти в такій редакції: «Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», зареєстроване місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 червня 2014 року станом на 30 листопада 2017 року в сумі 12974 грн. 88 коп., яка складається з наступного: 8550 грн. 29 коп. - заборгованість за кредитом та 4424 грн. 59 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом та 233 грн. 99 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції».

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» компенсацію судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 131 грн. 36 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик

С.С.Ткачук