Ухвала

31 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 510/1899/15-ц

провадження № 61-3531ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Одеської області

від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року на розгляд до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року з пропуском строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, оскільки згідно відбитку штемпеля на поштового конверті вона подана 05 липня 2018 року, та клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

Згідно із статтею 319 ЦПК України (2004 року) рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Відповідно до статті 325 ЦПК України (2004 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Як на підставу поновлення строку ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 посилалися на те, що рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року вже було оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, однак ухвалами Верховного Суду

від 25 січня 2018 року касаційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_3,

ОСОБА_4 визнано неподаними та повернуто заявникам. При цьому із тексту отриманих ухвал Верховного Суду вони дізнались про те, що їх касаційні скарги було залишено без руху ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 та 09 листопада 2017 року, які ними отримано не було, у зв'язку із чим вони не мали можливості усунути вказані в ухвалах недоліки.

Заявники вказували на те, що на виконання ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 та 09 листопада

2017 року необхідно було надати до суду належним чином завірене рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року, яке їм апеляційним судом направлено не було. 18 червня 2018 року Ренійським районним судом Одеської області на адресу ОСОБА_4 направлено належним чином завірені копії рішень судів першої та апеляційної інстанцій, без вказівки про те, що вони раніше отримували оскаржуване рішення апеляційного суду. Крім того, зазначали про те, що апеляційний суд взагалі не повідомляв їх про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року, тому вони не мали можливості прийняти участь у судовому засіданні.

Однак будь-яких доказів недотримання судами вимог, встановлених

статтею 222 ЦПК України (2004 року) щодо порядку видачі або направлення копії судового рішення, заявники не надали, тому наведені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку не можна вважати поважними, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, заявникам слід звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку касаційного оскарження, у якому (якій) навести підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження.

Крім цього, касаційна скарга не можу бути прийнята до розгляду Верховним Судом, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявниками сплачено судовий збір за подання касаційної скарги згідно із квитанціями № 27230743 та № 27230831 від 27 жовтня 2017 року та квитанцією № 27275656 від 30 жовтня 2017 року на неналежний розрахунковий рахунок та у меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви до суду першої інстанції) за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2015 року - 1 218 грн.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» (з подальшими змінами і доповненнями) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 за подання касаційної скарги необхідно сплатити 1 948 грн 80 коп. судового збору; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також необхідно сплатити 1 948 грн 80 коп. судового збору на належний розрахунковий рахунок.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підстав пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 325 ЦПК України (2004 року), 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати причину пропуску строку на касаційне оскарження, наведену у клопотанні ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповажною.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Одеської області

від 10 жовтня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 01 жовтня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заявникові буде відмолено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта