КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року місто Київ.

Справа 373/826/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4459/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого Желепи О.В., суддів Іванченка М.М. Рубан С.М., секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2018 року (ухвалене в складі судді Керекези Я.І., інформація про дату складення повного тексту рішення відсутня),

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом та просили стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.07.2011 в сумі 47305 грн. 42 коп., яка складається з суми кредиту - 3109 грн. 01 коп., відсотків за користування кредитом - 41167 грн. 58 коп., заборгованості за пенею - 300 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 2228 грн. 83 коп. Також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп., сплачений при подачі заяви до суду.

Посилається на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 11.07.2011 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (серпень 2015 року). Позивач умови кредитного договору виконав у повному обсязі. Відповідач умов зазначеного договору належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість, яка станом на 31.03.2018 становить 47305 грн. 42 коп., яка складається з суми кредиту - 3109 грн. 01 коп., відсотків за користування кредитом - 41167 грн. 58 коп., заборгованості за пенею - 300 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 2228 грн. 83 коп.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2018 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, 07 листопада 2018 року ОСОБА_1а в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Також позивач вказав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з &q?ду;Умовами та правилами надання банківських послуг&qu п;, &q?ми;Правилами користування платіжною карткою&q?ил;, затверджених наказом N0 СП-2010-256 від 06.03.2010 року та &qu С;Тарифами Банку&qu.0;, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Зазначив, що відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відсутні дані про направлення банком відповідачу вимоги про виконання ним зобов'язання по поверненню кредиту, зміну відсоткової ставки, незрозумілість розрахунку заборгованості.

Позивач не погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає його незаконним, виходячи з того, що ненаправлення чи неотримання повідомлення про початок здійснення примусового стягнення боргу не є перешкодою для реалізації права кредитодавця звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки відповідач у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог кредитодавця, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Крім того, скаржник зазначив, що у суду першої інстанції не було правових підстав відмовляти у задоволенні позову через недоведеність позовних вимог, оскільки Позивач надав до суду:

- розрахунок заборгованості;

- копію анкети-заяви від 11.07.2011 року;

- Тарифи;

- Умови та правила надання банківських послуг;

- виписку по рахунку;

- довідку про зміну кредитного ліміту.

Натомість, Відповідач за час розгляду справи в суді:

- заперечень проти позову Банкуне подавав, доказів на спростування розрахунку банку не надав, власного розрахунку не навів;

- розмір обчисленої позивачем заборгованості, в т.ч. нарахованих відсотків не оспорював;

- факт укладення договору, отримання кредитних коштів, ознайомлення з Умовами

та правилами, Тарифами банку не заперечував.

Посилався на висновок Верховного суду, викладений в постанові від 30.05.2018 року по справі № 191/5077/16-ц, в якому йдеться про те, що положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Щодо правомірності збільшення відсотків за користування кредитом, скаржник зазначив, що 11.07.2011 року відповідач пройшов ідентифікацію в Приватбанку та підписав Анкету- Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Зазначив, що відповідно до підписаної ОСОБА_3 анкети-заяви, Відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє, та їх положень зобов'язується неухильно дотримуватись такожпідтвердив, що в подальшому зобов'язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті Банку www.privatbank.ua.

Посилавая на те, що виходячи з обізнаності Відповідача з умовами і правилами, тарифами, які разом з заявою, підписаною позичальником складають кредитний договір № б/н від 11.07.2011 року, невиконання останнімпередбаченого цим договором обов'язку отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунком, не є підставою вважати, що Банк не виконав свого обов'язку про повідомлення клієнта про зміну тарифів.

Виписка про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам є каналом інформативного повідомлення клієнта, який офіційно передбачений умовами договору в якості обов'язкового. Застосування інших засобів комунікації для передачі клієнту інформації зокрема про збільшення процентної ставки є правом Банку, а не обов'язком.

Відповідач не надав суду доказів про отримання ним виписки (виписок) про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, зокрема за періоди, що передували зміні процентної ставки за договором № б/н від 11.07.2011 року та про відсутність у таких виписках інформації про збільшення розміру процентної ставки.

При таких обставинах, Банк вважає, що Відповідач таким чином погодився зі змінами (збільшенням) розміру процентної ставки запропонованої Банком.

Також позивач вказав на те, що внесення змін до Умов та правил надання банківських послуг узгоджується із п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Умов та правил надання банківських послуг.: ''Зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться Банком щомісячно в односторонньому порядку у випадках, не заборонених діючим законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку знесення змін неможливо, Банк повідомтяє Клієнтів про внесені зміни шляхом використання наступних каналів зв'язку:

- Офіційний сайт Банку: www.privatbank.ua;

- розміщення інформації у відділеннях Банку;

- підпис необхідних документів безпосередньо у відділенні Банку".

Таким чином, вважає позивач, що в будь-який час відповідач міг вільно та самостійно знайомитися з Умовами та правилами. Тарифами банку, як у відділенні Банку, так і на сайті Банку.

Ухвалою від 16 листопада 2018 року Київським апеляційним судом відкрито провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2018 року та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення , 20 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_2 отримала копію ухвали Київського апеляційного суду від 16.11.2018 року , однак станом на 11.12.2018 року відзив до апеляційного суду від неї не надійшов.

Відповідач про день та час розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.07.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (серпень 2015 року).

Відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, підтвердив свою згоду на укладання між ним та Банком Договору.

В даному випадку сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так, ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобов'язання щодо надання відповідачу кредиту у розмірі, передбаченому Договором, що підтверджується копією виписки по особовому рахунку відповідача за період з 11.07.2011 по 31.03.2018, так як за нормами п.2 ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей.

Відповідно до розділу 2.1.1.5 вказаного Договору відповідач, як клієнт, був зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію згідно умов Договору.

Крім того, пунктом 2.1.1.5.6 передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань по Договору, клієнт зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплаті винагороди банку.

За умовами укладеного Договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, останній зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу.

Згідно з п.1.1.3.2.3 Договору Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9 цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. За умовами п.1.1.3.1.9 Банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками. У разі підключення власника до системи Приват24 виписки надаються через цей комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile Banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції СМС-повідомлень.

В матеріалах справи наявна довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 11.07.2011, яка узгоджується з Розрахунком заборгованості.

Як вбачається з наданого представником позивача Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.07.2011, укладеного між сторонами, станом на 31.03.2018 за наданим кредитом відбулися періодичні погашення.

Банком, відповідно до вказаного Розрахунку, за період з 01.09.2014 по 01.04.2015 включно було збільшено розмір ставки по поточній та простроченій заборгованості з 30 % до 34,8 %; за період з 01.04.2015 по 31.03.2018 включно розмір ставки становить 43,2 %.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору банком нараховано заборгованість за кредитом в розмірі 3109 грн. 01 коп., заборгованість по процентам - 41167 грн. 58 коп., нарахована пеня - 300 грн. 00 коп., заборгованість по штрафам - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 2228 грн. 83 коп. (процентна складова) Всього - 47305 грн. 42 коп.

Також всупереч п.1.1.3.1.9 Договору, Банк не надав суду докази, що він повідомив відповідача про збільшення відсотків у виписках по рахунку.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні позову щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд першої інстанції виходив з того, що позивач, змінивши розмір процентів за договором, фактично змінив умови кредитного договору, в період дії даного договору двічі збільшувалась процентна ставка без надання доказів інформування позивачем відповідача про таку зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків не менше ніж за 7 днів до введення змін, як це передбачено укладеним між ними кредитним договором, а саме, п.1.1.3.2.3. Адже, як вбачається з наданого суду Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.07.2011, укладеного між сторонами, в період дії даного договору двічі збільшувалася процентна ставка (поточна і прострочена заборгованість).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Частиною четвертою статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Так, відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України(в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 28 листопада 2018 року у справі № 61-27747св18, від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

Таким чином, вищезазначені норми визначають правові наслідки неповідомлення або неналежного повідомлення банком позичальника про будь-яку зміну відсоткової ставки за кредитом, яким є недійсність такого правочину.

Матеріали справи, яка є предметом апеляційного перегляду, доказів належного повідомлення позивача про підвищення відсоткової ставки не містять.

При цьому, апеляційним судом враховується, що зміна тарифного плану через SMS-повідомлення не може прийматись до уваги, як належне повідомлення споживача про зміну таких послуг, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Умовами встановлено обов'язок банку, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно договору, а даних щодо такого інформування матеріали справи не містять.

Здійснення платежів за новим тарифним планом також не може свідчити про те, що позичальник був належним чином повідомлений про зміну умов обслуговування рахунку.

Ті суми, які відповідач вносив на погашеня кредиту. також не свідчать , що він погашав борг. виходячи уже зі змінеих умов, про які йому не було відомо.

Посиланя в апеляційній скарзі на те, що позивач був зобов'язаницй отримувати виписки по рахунку, не звільняє позивача від обов'язку передьбаченого законом письмово повідомити боржника про зміну відсоткової ставки за наданим кредитом.

Суду не були надані докази, що відповідач за сім днів до введення підвищення відсотків отримував виписки по своєму рахунку, а відповідно інформувався про зміни істотних умов договору.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, суд вірно виходив з того, що оскільки банк підвищив відсотки , без дотримання передбаченої законом процедури, та списував всі кошти, які надходили на погашення таких відсотків, позивач не довів, що тіло кредиту без урахування неправомірного підвищення не було погашено.

Вирішуючи вимоги про стяігнення штрафних санкцій, апеляційний суд виходить з насутпного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов'язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня).

Пунктом 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов'язань, які передбачені договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язання сплатити банку штраф у розмірі 500грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Позовна заява не містить обґрунтування позовних вимог про нарахування пені. Представник позивача не скористався своїм правом надати необхідні пояснення суду першої інстанції, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Крім того. оскільки суд встановив неправоміне підвищення відсотків банком, без дотримання порядку, визначеного законом, у суду відсутні підстави вважати, що існує вина боржника у несвоєчасному погашені боргу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановив обставини справи, оцінив надані позивачем докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушення норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду провідмовуу задоволенні позовних вимог та задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.Повний текст постанови складено 13.12.2018 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді Рубан С.М.

ІванченкоМ.М.