Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа №264/6326/15-ц

провадження № 61-26607св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,

приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2017 року в складі судді Гнатик Г. Є. та на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року в складі колегії суддів Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПАТ «СК «Арсенал Страхування») про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову вказувала, що 07 листопада 2016 року в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5, який постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року № 337/853/17 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. В момент ДТП вона перебувала в салоні вказаного автомобіля у якості пасажира та постраждала в результаті ДТП. Висновком МСЕК від 19 січня 2017 року їй встановлено другу групу інвалідності. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу була застрахована відповідачем, який 26 квітня 2017 року перерахував на її банківський рахунок страхове відшкодування у розмірі 119 101, 85 грн, з яких 88 573, 19 грн - це шкода, пов'язана з лікуванням, 26 100 грн шкода, пов'язана зі стойкою втратою працездатності та 4 428, 66 грн на відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що в заяві про виплату страхового відшкодування від 26 січня 2017 року вона просила відшкодувати стійку втрату працездатності в 35-кратному розмірі середньої заробітної плати по Україні в розмірі 5 406 грн, а страхова компанія виплатила їй значно меншу суму, позивач просила стягнути з відповідача 80 898, 15 грн як різницю між заявленою нею сумою та виплаченою їй відповідачем.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Арсенал Страхування» 31 500 грн в рахунок страхового відшкодування. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що днем настання страхового випадку щодо стійкої втрати працездатності є 19 січня 2017 року - час встановлення ОСОБА_4 другої групи інвалідності, тому розмір страхового відшкодування з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати становить 57 600 грн. Оскільки страхова компанія виплатила позивачу 26 100 грн страхового відшкодування за стійку втрату працездатності, стягненню підлягає 31 500 грн (57 600 грн - 26 100 грн).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

У листопаді 2017 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно вважали, що датою страхового випадку щодо стійкої втрати працездатності позивача вважається 19 січня 2017 року, коли позивачу висновком МСЕК встановлено другу групу інвалідності, тому зазначені рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та підлягають скасуванню.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 грудня 2017 року зупинено виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

06 грудня 2017 року від ОСОБА_4 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, які мотивовані тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, щокасаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16 травня 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що мають значення при вирішенні спору, сторони не заперечують.

Відповідно до пункту 26.2 статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі встановлення другої групи інвалідності мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану зі стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у разі встановлення II групи інвалідності становить 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-VІ).

Отже, датою настання страхового випадку відповідно до Закону № 1961-IV є дата ДТП, у даній справі - це 07 листопада 2016 року.

Суди, всупереч положенням статей 6, 26 Закону № 1961-IV дійшли помилкового висновку про те, що датою настання страхового випадку є дата встановлення позивачу другої групи інвалідності згідно з довідкою МСЕК.

Оскільки страхова компанія здійснила страхове відшкодування позивачу, у тому числі і за шкоду, пов'язану зі стійкою втратою працездатності, з дотриманням вимог Закону № 1961-VІ, касаційна скарга ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягає задоволенню.

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи, що за результатом вирішення спору по суті суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд скасовує рішення судів першої та апеляційної інстанції із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат

В.П. Курило