Справа № 212/1247/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Козлова Ю.В., за участі секретаря судового засідання Мариненко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник ПАТ КБ «Приватбанк» 01березня 2018 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н. За умовами договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначено, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування та надав згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом у Заяві. Позивачем умови договору в частині надання ОСОБА_2 кредитних коштів на картковий рахунок було виконано.
У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору стосовного своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними, іншими платежами згідно Договору про надання банківських послуг, виникла заборгованість, яка станом на 31 грудня 2017 року становить 116 158,96 грн. На підставі зазначеного представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь зазначену суму заборгованості за кредитом та судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засіданні не зявився надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судовезасідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, клопотання про про відкладення розгляду справи до суду не надав, в запропонований термін відзиву на позовну заяву суду також не надано.
Відповідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Наявних у справі матеріалів про права та обовязки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Відповідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 31 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на у спрощеному провадженні 22.06.2018 року.
Ухвалою суду від 22 червня 2018 року розгляд справи було відкладено через неявку відповідача на 07 вересня 2018 року.
Суд, дослідив матеріали справи, проаналізував обставини справи і дійшов до наступного.
Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір № б/н від 09 серпня 2012 року, яким сторони досягли істотних умов.
За умовами укладеного договору ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначений договір був укладений на підставі заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» та ОСОБА_2 своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку» складає між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» Договір про надання банківських послуг, про що свідчить особистий підпис у заяві.
При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошті позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст.611 ч.1 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання.
Зобовязання повинні виконуватись належним чином, згідно з вимогами договору та у встановлений строк, що передбачено ст.ст.526,527,530 ЦК України.
В порушення умов укладеного Договору, свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими платежами на умовах, передбачених цим Договором перед ПАТ КБ «Приватбанк» відповідач не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, яка зазначена у відповідному розрахунку, що міститься в матеріалах справи.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_2 станом на 31.12.2017р. має заборгованість перед позивачем яка становить 116 158,96 грн., яка складається з:
- 4964,75 грн. - заборгованість за кредитом,
- 111194,21 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом. Встановлено, що предметом даного позову є вимога банку про стягнення із відповідача простроченої заборгованості за вказаним кредитним договором по відсотках за період з 09.08.2012 року по 31.12.2017 року у розмірі 116158,96 грн. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, заявивши даний позов, позивач не виконав, передбаченого статтею 81 ЦПК України, процесуального обов'язку із доказування належними і допустимими доказами факту надання кредиту відповідачу, розміру і періоду виникнення боргу за кредитом, відсотками і неустойкою. Так, у підтвердження позовних вимог позивачем було надано лише довільно складений розрахунок боргу, не завірений належним чином (а.с.5). Відсутність представника банку в судовому засіданні не дала змоги суду отримати підтвердження аутентичності цого документа. При цьому, зі змісту даного розрахунку не вбачається розрахунку за періоди із вимогами про стягнення з якими звернувся до суду позивач та які складові у нього були включені. Разом з тим, належним доказом наявності кредитної заборгованості є відповідні платіжні документи, або виписка про рух коштів на особовому рахунку позичальника, відповідні належні докази отримання кредиту позичальником, як то заява на отримання готівки, заява на переказ коштів на особовий рахунок та інше.
Однією із засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. До обовязку позивача входить надання доказів на обґрунтування позовних вимог, усвідомлення наслідків невчинення вказаних дій, розуміння явки представника банку до судового засідання обов'язковою для можливості отримання додаткових пояснень від представника Банку у разі такої необхідності. Проте, представник Банку, підтримав позовні вимоги у письмовій заяві, до судовго засідання не зявився, жодних клопотань, заяв та доповнень до суду від останнього щодо подання доказів не надходило. Додаткових пояснень щодо предмету позову, обставин справи, доказів - суд від представника Банку отримати не мав змоги. На підставі наведеного вище, суд постановляє дане судове рішення на підставі наявних письмових доказів у вказаній цивільній справі. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відтак, необґрунтованість і недоведеність належними і допустимими засобами доказування заявлених ПАТ КБ «ПриватБанк» позовних вимог зумовлює відсутність правових підстав для задоволення даного позову. Враховуючи вищевикладене та дослідивши зібрані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що представник позивача всупереч ст.81 ЦПК України, не довів в судовому засіданні свої позовні вимоги, не надав суду беззаперечних доказів в обґрунтування та підтвердження останніх, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,76,77,80,81,89,141,247,259,263-268,280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Ю. В. Козлов