441/1787/17 2/441/180/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2018р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Перетятько О.В.

за участі секретаря Сорока М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Городоцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про призначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Городоцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про призначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

Позов мотивує тим, що 21.08.2016 р. помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,0586 га, яка розташована на території садового товариства «Сокіл-4» в с.Суховоля Городоцького району Львівської області. Позивачка не змогла у шестимісячний строк звернутися до нотаріуса, оскільки, ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача їй не було відомо про існування такого, вважає цю обставину поважною причиною пропуску строку, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, з мотивів, наведених у ньому, ОСОБА_1 показала, що із спадкодавцем були знайомі давно, підтримували дружні відносини, допомагала йому в останні роки життя, у родинних стосунках не перебували, про існування заповіту, складеного ОСОБА_7 на її їмя, дізналася від їхнього спільного знайомого ОСОБА_8, згодом знайшли його з ОСОБА_8 серед особистих речей померлого.

Оскільки шестимісячний строк на подання заяви спливав 21.02.2017р., про заповіт позивачка дізналася наприкінці лютого, 24.02.2017р. звернулась до нотаріуса із заявою про зупинення видачі спадщини за законом після смерті ОСОБА_7 іншим спадкоємцям, з покликанням на поважні причини пропуску строку, просить про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

В судових засіданнях та письмовій заяві відповідачка та її представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов заперечили, вказали, що відповідачка ОСОБА_3 є рідною сестрою, спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_7, у встановлений законом термін звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, вважає, що позивачка має намір у незаконний спосіб отримати майно померлого, їй було відомо про існування заповіту, однак, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона не звернулась через правову необізнаність, просять у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Городоцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав до суду повідомлення, в якому просив розглядати справу без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 47).

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 у письмовому відзиві на позовну заяву вказав, що ним не заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_7, просить проводити судовий розгляд у його відсутності (а.с. 105-108).

Заслухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 441/441/17, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено у п.2 Постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При цьому суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в ЗСУ тощо.

Як зазначено у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

21.08.2016 р. помер ОСОБА_7, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії I-СГ № 441332 (а.с. 9).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,0586 га, кадастровий номер :09:000:0240, яка розташована на території садового товариства «Сокіл-4» в с.Суховоля Городоцького району Львівської області (а.с. 29).

21.07.2015 р. ОСОБА_7 складено заповіт, зареєстрований приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу в реєстрі за № 1753, яким все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належало б йому на день смерті і на що матиме право за законом, заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що видно також з копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46808192 від 17.02.2017 р. (а.с. 10, 31).

Спадщина після смерті ОСОБА_7 відкрилася 21.08.2016 р., строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 21.02.2017р.

Із пояснень позивачки в суді, копії письмової заяви убачається, що вона 24.02.2017 р. звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, яка підтвердила існування заповіту, складеного ОСОБА_7 (а.с. 12).

Із письмових заяв від 24.02.2017р., зареєстрованої в реєстрі за № 235, від 28.02.2017р. та від 07.04.2017 р. повторно видно, що ОСОБА_1 зверталась у Городоцьку державну нотаріальну контору, в яких просила призупинити видачу спадщини спадкоємцям за законом, у звязку із поданням нею позовної заяви про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 12, 33, 39).

Крім того, 07.04.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, однак, у зв"язку із пропуском строку для прийняття спадщини, їй було відмовлено, (а.с. 11, 38).

Позивачка звернулась до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, однак рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 18.05.2017р. у задоволенні позову було відмовлено у звязку з предявленням позову до неналежного відповідача (а.с. 42-43).

Відповідачка ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною сестрою ОСОБА_7, що стверджується копіями свідоцтва про народження, актовий запис № 84, від 28.06.1941 р. та свідоцтва про одруження серії II ЯК № 0176554, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 8 від 21.10.2016 р. (а.с. 27-28).

ОСОБА_3 07.02.2017 р. звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, і з заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої відкрито Спадкову справу, що видно із копії Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 46808212 від 17.02.2017 р. (а.с. 25).

Згідно ст. 90 ЦПК України показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що був давно знайомим із ОСОБА_7 і ОСОБА_1, знав про намір покійного скласти заповіт на імя ОСОБА_1 в якості подяки за допомогу, що йому надавала, повідомив позивачку про це під час особистої зустрічі в лютому 2017 року. В квартирі, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1, де тимчасово проживав ОСОБА_7, у портфелі, разом із позивачкою знайшли оригінал заповіту.

Суд надає віри цим показанням, оскільки такі узгоджуються з показаннимя позивачки в суді та не спростовуються показаннями відповідачки та її представника у суді та іншими матеріалами цивільної справи.

Відповідно до абз.22 п.2 ОСОБА_11 спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування16.05.2013» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Разом з цим, при вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Так, із ст.63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з п. 2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Із матеріалів справи, пояснень позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_12 в суді вбачається, що нотаріус після звернення із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3, при відкритті спадкової справи, не повідомляв позивачку про існування заповіту та відкриття спадщини, хоча, 17.02.2017 р., тобто до закінчення шестимісячного строку для подання заяви на прийняття спадщини, нотаріусу було відомо про існування заповіту, номер у спадковому реєстрі 57711543, що вбачається з копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46808192 від 17.02.2017 р, чим порушив права позивачки як спадкоємця.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини через незнання про існування заповіту, не є родичкою спадкодавця, разом з ним не проживала, а отже, фактично не могла знати про існування такого, а також той факт, що нотаріусу до закінчення шестимісячного строку для подання заяви на прийняття спадщини було відомо про існування заповіту, однак позивачку про це не повідомив, а також те, що строк, пропущений на подання заяви про прийняття спадщини є незначним (три дні), а отже, суд вважає, що причини про пуску строку для прийняття спадщини повязані з обєктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця, а тому приходить до висновку про надання позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7.

Пояснення відповідачки ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 мала негативний вплив на ОСОБА_7 та інше, суд оцінює критично, оскільки таке в суді свого підтвердження не знайшло.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається із квитанції № 55 від 24.11.2017 р. (а.с. 1), позивачка сплатила судовий збір за подання позовної заяви в сумі 673 грн. 00 коп., тобто у більшому розмірі, ніж це було встановлено станом на день подання позову.

За наведеного, суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 90, 141,258-259, 265, 354, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, 02.04.1970р.н., додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, який помер 21.08.2016р., терміном у два місяці.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. № НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, 02.04.1970р.н., ід. № НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяОСОБА_13