Ухвала

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 755/5826/17

провадження № 61-48356ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного сулу міста Києва від 22 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ? служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ? орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та надання дозволу на виготовлення проїзного документа,

ВСТАНОВИВ:

Подана 10 грудня 2018 року ОСОБА_1 до Верховного Суду касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно з частинами першою-другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Київським апеляційним судом прийнято постанову 10 жовтня 2018 року. Повний текст постанови виготовлено 11 жовтня 2018 року.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина третя статті 124 ЦПК України).

Таким чином, останнім днем оскарження є 12 листопада 2018 року. Заявник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою 10 грудня 2018 року, та заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що копію постанови Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року отримано заявником 28 листопада 2018 року.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Аналіз причин, вказаних в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що вони не можуть бути визнані поважними, оскільки не свідчать про існування об'єктивних перешкод для своєчасного подання касаційної скарги. Доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення з 11 жовтня 2018 року (дати виготовлення повного тексту постанови), як і доказів отримання заявником копії оскаржуваної постанови апеляційного суду саме 28 листопада

2018 року заявником суду не надано.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

У зв'язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказану касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а заявнику необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням поважних причин його пропуску та наданням належних доказів на підтвердження цього.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного сулу міста Києва від 22 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило