ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року

м.Суми

Справа №592/2712/18

Номер провадження 22-ц/788/1338/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представники позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»,

представники відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2018 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на свою користь нараховану та невиплачену заробітну плату, яка належить йому при звільненні, суму середнього заробітку за весь час затримки по день прийняття рішення судом, вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що з 1991 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та 23.05.2017 року був звільнений за власним бажанням у звязку із невиконанням власником умов колективного договору. При цьому йому не було виплачено заробітну плату, яка належить йому при звільненні, а також суми індексації, компенсації втрати частини зарплати у звязку затримкою термінів її виплати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.06.2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 7543,48 грн та середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 25.05.2017 року по 05.06.2018 року у сумі 26 782,87 грн з відрахування належних платежів до бюджету. Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» судовий збір розміром 704,80 грн на користь держави. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки при звільненні, ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, просить змінити рішення в оскарженій частині на зменшити суму з 26782,87 грн до 7543,48 грн.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом невірно визначено кількість днів для обчислення середнього заробітку, оскільки за період з 25.05.2017 року по 05.06.2018 року кількість днів становить 139, тому сума середнього заробітку складає 24654,43 грн. Однак, враховуючи принцип справедливості та співмірності, факт звернення позивача до суду з позовом через 10 місяців після звільнення, суд повен був зменшити розмір середнього заробітку до 7543,48 грн.

Рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та відмови у задоволенні решти позовних вимог не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною позивача не направлено.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» йому своєчасно не було виплачено заробітну плату, що є підставою для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. При обрахуванні розміру середнього заробітку позивача суд виходив із 151 робочих днів за період з 25.05.2017 року по 05.06.2018 року.

Проте повністю з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що ОСОБА_1 1991 року перебував в трудових відносинах з відповідачем та 24.05.2017 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (а.с. 8-11).

Факт не проведення з позивачем остаточного розрахунку в день звільнення відповідачем не оспорюється.

Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа (а.с. 58).

Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/603 від 16.04.2018 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 177,37 грн (а.с. 59).

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За затримку розрахунку при звільненні передбачена відповідальність відповідно до ст. 117 КЗпП України, якою визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Крім того, пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Таким чином, кількість робочих днів на підприємстві за період з 25.05.2017 року по 05.06.2018 року складає 150 робочих днів (2017 рік: травень 3 дні, червень 10, липень 13, серпень 14, вересень 12, жовтень 13, листопад 13, грудень 11; 2018 рік: січень 13, лютий 12, березень 12, квітень 11, травень 11, червень 2).

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги проте, що при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені судом першої інстанції невірно визначено кількість робочих днів, колегія суддів визнає обґрунтованими і такими, що дають підстави для зміни рішення в оскарженій частині та зменшення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку станом до 26605,50 грн (177,37 грн х 150 робочих днів), який підлягає стягненню на користь позивача через не виплату суми розрахунку у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги про не звернення позивача з позовом до суду протягом 10 місяців не заслуговують на увагу, оскільки проведення розрахунку у разі звільнення працівника у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, це обовязок роботодавця, тому відповідач повинен був сприяти врегулюванню спору в позасудовому порядку.

За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення суми стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні шляхом зменшення такої суми до 26605,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2018 року в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 травня 2017 року по 05 червня 2018 року в сумі 26605 грн 50 коп. з подальшим відрахуванням податків та інших обовязкових платежів

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

ОСОБА_6