Провадження 2/127/4238/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю секретаря Максимчука Я.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, розгляд якої здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 22.10.2018 було запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

04.12.2018 від представника позивача судом отримано уточнено прохальну частину позовних вимог. В своїй заяві представник позивача послалась на необхідність уточнення позовних вимог у звязку із помилковим зазначенням неправильної адреси квартири, якою відповідач втратив право користування.

В судовому засіданні позивач та її представник просили прийняти до розгляду уточнені позовні вимоги, аргументуючи мотивами, викладеними в заяві.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не заперечував щодо прийняття до розгляду уточнених позовних вимог.

В судове засідання відповідач не зявився, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин.

Відзив на позов відповідачем у строк, встановлений судом, не надано.

Враховуючи думку позивача, її представника, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду із вимогою про усунення перешкод в користуванні її власністю, шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою № 1 в будинку № 8 по вул. Чорновола у м. Вінниці.

Із уточнення позовних вимог вбачається, що позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні її власністю, шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування ? частиною квартири № 31, а саме кімнатою площею 12,1 кв.м., в будинку № 27 по вул. М. Литвиненко-Вольгемут у м. Вінниці.

Отже, із вищевказаного вбачається не уточнення вимоги, яке може полягати у конкретизації формулювання вимоги, а зміна вимоги.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, який проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Тобто, це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.

Твердження представника позивача про те, що нею не змінено предмет позову, а лише уточнено позовні вимоги, оскільки в обґрунтуванні позову містяться посилання саме щодо квартири, яка зазначена в уточнених позовних вимогах, є безпідставними, враховуючи вищевикладене.

Твердження представника позивача про те, що суд мав би прийняти до уваги, що по тексту позовної заяви і в прохальній її частині зазначено різні місцезнаходження квартири, а докази, надані до позовної заяви, стосуються майна про яке йдеться у позові, а не у його прохальній частині, також є безпідставними. Суд звертає увагу позивача та її представника на те, що обґрунтування позовних вимог, що є підставою позову, викладаються позивачем при зверненні до суду в позові на власний розсуд, як і вимоги, зміст яких повинен містити спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить визначити у рішенні. Учасник справи, у відповідності до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. А от доведення обставин, які стали підставою для звернення до суду, це обовязок учасника справи, який він здійснює в ході розгляду справи. Суд же досліджує і оцінює докази виключно під час розгляду справи по суті, і жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем змінено предмет позову.

Так, за вищевказаних обставин, процесуальний закон передбачає право позивача змінити предмет позову, однак виключно в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, однак виключно в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 49 ЦПК України у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі.

Перше судове засідання було призначене на 22.11.2018, а заява про зміну предмета позову подана суду 04.12.2018, тобто з порушенням строків чітко визначених ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Крім того, представником позивача не дотримано вимоги цивільного процесуального законодавства при зверненні до суду 04.12.2018 із «уточненими позовними вимогами». Положеннями ст.ст. 43, 44 ЦПК України чітко визначено права та обовязки, зокрема, позивача. ЦПК України не передбачено подання уточненої позовної заяви. Нормами ЦПК України, а саме ч. 2 ст. 174 ЦПК України, чітко визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно із ч. 1, ч. 3 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 3 ст. 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Статтею 183 ЦПК України чітко визначено вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Суду надана заява, в якій зокрема, між іншим вказано про помилку у прохальній частині позовних вимог, до якої додано на окремому аркуші лише прохальну частину позовних вимог, викладену у новій редакції. Однак, жодною нормою ЦПК України, таке оформлення вимог, заяви тощо не передбачено.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними права не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши заяву представника позивача, заслухавши пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника позивача про прийняття до розгляду уточнених позовних вимог, якими змінено предмет позову.

Керуючись ч. 2 і . 4 ст. 12, ч. 1 ст. 44, ч. 3 ст. 49, ст.ст. 174, 182, 183, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті до розгляду уточнених позовних вимог, якими змінено предмет позову.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено 20.12.2018.

Суддя: