Справа № 643/4839/18
Номер провадження 2/643/3704/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_2 про відвід судді Сиротникова Р.Є.,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_2 в квітні 2018 року звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача шляхом визнання винним в порушенні прав споживача, зобовязання вчинити певні дії, компенсацію матеріальної та відшкодування моральної шкоди.

До початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про відвід головуючого судді Сиротникова Р.Є. з тих підстав, що в 202 році між позивачем та ОСОБА_3Є, який на той час обіймав посаду помічника судді Зінченка Ю.Є. виникли певні особисті стосунки, які були наслідком оскарження позивачем фактів зловживання з боку останнього, що, на думку заявника, свідчить про упередженість судді, його заінтересованість в результатах розгляду справи, тощо.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, зокрема, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, або якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об'єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ'єктивність.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Пуллар проти Сполученого Королівства, Білуха проти України, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Ферантелі та Сантанжело проти Італії Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі ОСОБА_4 проти Бельгії, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та ОСОБА_5 проти Іспанії Європейським судом з прав людини також зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необєктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до обєктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Оцінюючи доводи ОСОБА_2 викладені в його заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не є такими, що об'єктивно свідчать про наявність необ'єктивності та упередженості судді Сиротникова Р.Є.

Разом з тим, враховуючи, що ознак зловживання правом на відвід судді з боку ОСОБА_2 судом не встановлено, розгляд цивільної справи по суті не розпочатий, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, які не висловлювали заперечень проти заявленого відводу, з метою забезпечення права ОСОБА_2 на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом та усунення побоювань з боку ОСОБА_2 щодо неупередженості та об'єктивності головуючого судді, які можуть призвести до затягування розгляду справи, суд вважає за можливе задовольнити заявлений ОСОБА_2 відвід.

Керуючись ст. ст. 36 41 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді Сиротникову Р.Є. при розгляді цивільної справи за його позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача шляхом визнання винним в порушенні прав споживача, зобовязання вчинити певні дії, компенсацію матеріальної та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Сиротников Р.Є.