Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василівка в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 11 липня 2006 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконувала зобовязання по договору, внаслідок чого станом на 30.04.2018 року виникла заборгованістьв сумі 29922,52 грн., що складається з наступного: 4708,90 грн. заборгованість за кредитом, 23312,55 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1401,07 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Василівського районного суду від 02 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 30 липня 2018 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про продовження процесуальних строків для подання відзиву на позовну заяву, строк надання відзиву на позов продовжений до 17 серпня 2018 року.

10 серпня 2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що згідно виписки по картковому рахунку за період з 11.07.2006 по 02.08.2018 року вбачається, що платежі від 05.11.2010 року 1661,31 грн., 29.11.2012 року 10,96 грн., 31.03.2011 року 0,37 грн., 23.10.2015 року - 101,71 грн. були зроблені в автоматичному режимі, тобто списання коштів було проведено банком без її згоди. Як зазначив Верховний Суд України в правовій позиції, викладеній в постанові від 08.11.2017 року по справі №6-2891цс16 за змістом ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обовязку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобовязання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено

самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення. Отже, платежі від 05.11.2010 року, 29.11.2010 року, 31.03.2011 року, 23.10.2015 року не здійснювалися відповідачем і згоду на їх проведення вона не надавала, а тому не переривають строк позовної давності. Відповідно до заяви на видачу кредиту відповідачу було надано кредитку картку 11 липня 2006 року строком дії картки 3 роки, термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії картки. Отже, строк, на який відповідачу було надано кредит становить до липня 2009 року. Останній платіж було здійснено відповідачем 16.02.2010 року на суму 420 грн., більше кредитною карткою відповідач не користувалася. Позивач звернувся до суду лише 22.05.2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Тому, просить застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

17 серпня 2018 року електронною поштою на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив, у якому зазначено, що за договором про надання банківських послуг б/н від 11.07.2006 року клієнт має прострочену заборгованість. Постановою НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 29.03.2004 року (п.1.4) передбачено договірне списання банком з рахунку клієнта коштів без надання клієнтом платіжного доручення, може здійснюватися банком у порядку, передбаченому у договорі, укладеному між ним і клієнтом. Згідно з умовами договору, а саме правилам користування платіжною картою (п.5.6) тримач доручає банку списувати з будь-якого рахунку власника, відкритого в банку, зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань, у тому числі мінімального обовязкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законом порядку. При оформленні кредиту в заяві на отримання кредиту позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, та підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Щодо строку дії картки і строку позовної давності зазначено, що згідно умов договору, а саме п.9.123 Умов і правил надання банківських послуг договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Таким чином, кредитний договір чинний і продовжує свою дію, а обставини на які посилається відповідач не відповідають дійсності, строк позовної давності при зверненні до суду позивачем дотримано.

В судові засідання представник позивача не з`явився, до позовної заяви позивачем надано клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача, у якому позивач просить задовольнити позовні вимоги та вирішити позов на підставі долучених до позову доказів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, представник відповідача надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності позивача та його представника, заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві на позов.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню

з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 липня 2006 року між банком і ОСОБА_2 було укладено договір приєднання, за умовами якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу кредит у розмірі 6000 грн. установленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із Заяви, Тарифів надання кредиту, Умов і правил надання банком послуг та Правил користування платіжною карткою.

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Строк дії картки "Універсальна", яка видана на ім'я ОСОБА_2, встановлено в заяві строком 3 роки і закінчився 31 липня 2009 року.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги

вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Оцінюючи доводи позивача стосовно того, що договірне списання грошових коштів з рахунків боржника здійснювалося ним на підставі п.5.6. Правил користування кредитом, узгоджених відповідачем, суд виходить з наступного.

Ч.1 ст.264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому, якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою.

Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року (справа №161/20278/14-ц).

Як вбачається з дослідженої виписки по картрахунку 727445 ОСОБА_2 за період з 11.07.2006 року по 02.08.2018 року, останнє погашення заборгованості за кредитом 23 жовтня 2015 року на суму 101,71 грн. було зроблено в автоматичному режимі, тобто списання коштів було проведено банком без згоди відповідача.

Зазначене часткове погашення заборгованості відповідачем не може вважатися підставою для переривання строку позовної давності, оскільки платіж в рахунок погашення заборгованості 23 жовтня 2015 року був здійснений без згоди відповідача в автоматичному режимі примусово, і не може свідчити про добровільне визнання позичальником свого боргу. Переривання перебігу позовної давності можливе лише добровільними діями позичальника, банк же не надав на підтвердження таких дій позичальника належних доказів.

Умови та Правила надання банківських послуг, в яких передбачено списання грошових коштів з рахунків позичальника, не містять підпису відповідача. Суду не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що долучені до позовної заяви Умови були складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи заяву.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці, строк дії картки закінчився 31 липня 2009 року, пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, останній платіж ОСОБА_2 здійснила 16 лютого 2010 року, після чого грошові зобов'язання за договором нею добровільно не виконувались.

Матеріали справи не містять даних про те, що після закінчення строку дії договору банк видав ОСОБА_2 нову платіжну картку, а з виписки по картрахунку 727445 ОСОБА_2 за період з 11.07.2006 року по 02.08.2018 року вбачається, що позичальник на момент закінчення строку дії договору своїх зобов'язань за договором

від 11 липня 2006 року не виконала, дія картки закінчилась 31 липня 2009 року.

Таким чином, моментом виникнення права на звернення до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 слід вважати 01 серпня 2009 року, оскільки строк дії платіжної картки закінчився 31 липня 2009 року. 16 лютого 2010 року ОСОБА_2 особисто здійснила останній платіж по кредиту, а відповідно строк позовної давності перервався, почався з початку і закінчився 16 лютого 2013 року. Погашення заборгованості за кредитом 23 жовтня 2015 року на суму 101,71 грн. виконано не позичальником, а банком в автоматичному режимі без згоди відповідача, а тому не може вважатися вчиненням особою дій, що свідчать про визнання боргу, а відповідно не перериває перебіг строку позовної давності. В суд ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся лише 22 травня 2018 року, тобто з пропуском загального трирічного строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу позовної давності, що на підставі ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3