Справа № 460/2739/17 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/1296/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2017 року, ухваленого судом у складі судді Гоцко В.І., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2, в її користь аліменти в твердій грошовій сумі 2000 гривень на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що відповідач, після розірвання шлюбу між ними, коштів на утримання дитини не надає, не бере участі у вихованні сина і їй самій приходиться вирішувати всі сімейні проблеми. До суду позивач ОСОБА_3 подала письмову заяву в якій зменшила свої позовні вимоги і просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 1000 гривень.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, зареєстрованого в селі Старичі Яворівського району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1, тимчасово не працюючого, в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, проживаючої в АДРЕСА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 640 гривень судового збору. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконне, судом неповно з'ясовано обставини справи. Зазначає, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права. Стверджує, що позивачка не виконує належним чином обов'язків щодо виховання дитини, у зв'язку з чим він звертався в Яворівський ВП ГУ НП у Львівській області, що стало підставою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 Посилається на те, що поведінка колишньої дружини має постійний характер. Стверджує, що син постійно проживає з ним та періодично перебував у матері. Просить рішення суду скасувати.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 20.08.2015 року.

Дитина проживає разом з матір'ю - позивачкою ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сім»ї виданою виконкомом Немирівської селищної ради (а.с.7).

Сторони свого доходу документально не підтвердили, однак позивачка пояснила, що відповідач отримує мінливий дохід від тимчасових робіт.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 СК України, той з батьків, з яким проживають діти, має право на одержання матеріального утримання (аліментів) на дітей від іншого з батьків, який проживає окремо від дітей.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК).

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів (матеріального утримання дитини) суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, які мають істотне значення.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище положення ст.180 СК України щодо рівного обов»язку кожного з батьків забезпечити дитині необхідне матеріальне утриманнянезалежно від того мають вони доходи чи ні, що дитина проживає з матір»ю, і сторони не досягли домовленості щодо утримання дитини, колегія суддів не вбачає підстав для визнання помилковим висновку суду першої інстанції про необхідність покладення обов»язку на відповідача щодо сплати аліментів.

Однак, відповідно до ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 було повідомлено про судове засідання, оскільки судові повістки надсилались не за місцем реєстрації відповідача по справі (а.с.13,154), на що останній посилається в апеляційній скарзі, а відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Разом з тим, доводи в апеляційній скарзі про те, що на даний час син не проживає разом з позивачкою не мають правового значення для вирішенні даного спору, оскільки ця обставина не існувала на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду і апеляційному суду не подано жодного доказу на підтвердження, що відповідач по справі у встановленому законом порядку вирішив питання про проживання разом з ним дитини, як і не подано доказів про те, що позивачка по справі ухиляється від обов»язку утримувати дитину.

В зв»язку з викладеним колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення. Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_3, в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, проживаючої в АДРЕСА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року і до повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 31.08.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.