Ухвала

31 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 752/22558/17

провадження № 61-43327ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 23липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смолянінова ОленаЯрославівна, про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року виправлено описку в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 07 травня 2018 року про витребування доказів, а саме: у мотивувальній частині зазначено «Відповідно до частини 1 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, визначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтовує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї», замість невірного посилання на частину 1 статті 137 ЦПК України.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 23липня 2018 року ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року залишено без змін.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верхового Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 23липня 2018 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права, та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції, переглянута апеляційним судом, якою внесено виправлення в судове рішення, відсутня в переліку ухвал, які підлягають оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 23липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смолянінова ОленаЯрославівна, про витребування майна.

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов