Справа № 166/646/18 Головуючий у 1 інстанції: Фазан О.З.
Провадження № 22-ц/773/1000/18 Категорія: 30 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Грушицького А.І., Матвійчук Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення витрат на поховання за апеляційною скаргою відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 09 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про відшкодування витрат на поховання. Позов мотивує тим, що 17 листопада 2014 року у с. Млиново по вул. Брестській, Ратнівського району, Волинської області відбулось зіткнення автомобіля ВАЗ-2106 р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та мотоцикла Viper-150 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, 1996 р.н. Внаслідок ДТП водій мотоцикла - її син ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події. 06.07.2017 року подано заяву до МТСБУ про виплату їй страхового відшкодування у розмірі 13225грн., що складається з витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника. 11.01.2018 року та 16.02.2018 року МТСБУ надіслано листи з відмовою у виплаті страхового відшкодування. Вважає відмову необґрунтованою, безпідставною та такою, що грубо порушує її права. Просить стягнути з МТСБУ в свою користь 13225 грн. витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 09 липня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати на поховання в розмірі 13225грн. Стягнуто з МТСБУ на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн.

Відповідач МТСБУ подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Просить скасувати рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 09 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, учасниками ДТП було два транспортних засоби, а тому в цьому випадку слід було керуватися ч.1ст.1188 ЦК України; між протиправною поведінкою ОСОБА_3 - водія автомобіля ВАЗ 2106 та наслідками, які настали внаслідок зіткнення з мотоциклом під керуванням ОСОБА_4, відсутній причинний зв'язок, що підтверджується висновком судової інженерно- транспортної експертизи.

Позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою. Посилається, що стаття 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить виключний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування, проте відповідач не навів жодної із таких підстав. Водій ВАЗ-2106 ОСОБА_3 порушив вимоги ПДР, перевищив максимально допустиму швидкість руху автомобіля і керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Відсутність факту притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Постановою про закриття кримінального провадження від 27.05.2016 року не встановлено обставин, які свідчили б про винуватість водія мотоцикла ОСОБА_4 у даній ДТП та порушення останнім ПДР.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 17.11.2014 року близько 00:20 год. в с. Млиново Ратнівського району на вул. Брестській відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ-2106 р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та мотоцикла Viper - 150 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4. Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та помер на місці події.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані сп'яніння) та застосовано стягнення у виді позбавлення права керування всіма транспортними засобами на строк один рік.

Постановою від 27 травня 2016 року Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області кримінальне провадження № 0000341 від 17.11.2014 року закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення у діях водія ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_4 і нею понесені витрати на поховання у розмірі 2725 грн. та спорудження надгробного пам'ятника у розмірі 10500 грн.

06.07.2017 року ОСОБА_1 звернулась до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просила відшкодувати їй 13 225 грн. витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника. 11.01.2018 року МТСБУ письмово відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під час скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 керував автомобілем за наявності належних правових підстав, свою цивільно - правову відповідальність не застрахував.

У статті 1201 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Згідно із ст.41.1 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Виходячи з викладеного, відшкодування спричиненої шкоди покладається на МТСБУ.

Згідно ст.27.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Враховуючи наведені норми матеріального права, а також те, що ОСОБА_1 понесла витрати на поховання свого сина ОСОБА_4, нею надано суду документи, які підтверджують вказані витрати в розмірі 13225 грн., і вони не перевищують розміру 12 мінімальних заробітних плат на день настання страхового випадку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення цих витрат з МТСБУ.

Доводи МТСБУ про те, що у вказаному випадку суд неправильно застосував норми матеріального права є безпідставними.

Відповідно до 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Постановою про закриття кримінального провадження від 27 травня 2016 року слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції Нікончука В.М. вини власника мотоцикла ОСОБА_4 у спричиненні ДТП не встановлено.

Відсутність складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 09 липня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: