Провадження № 2-з/761/558/2018
У Х В А Л А

12 листопада 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

У жовтні 2018 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1. (Право власності на квартиру належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.04.2008 року). нежилі приміщення з № 1 по № 17 (групи приміщень), загальною площею 271,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. (Право власності на нежиле приміщення належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 10.07.2007 року), земельну ділянку, місцезнаходження: АДРЕСА_3, земельна ділянка 15 площею 0,280 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку (Право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.06.2006 року), що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий ТУМ-2 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.11.2008 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, до виконання ним в повному обсязі зобов'язань за договором позики від 10.09.2018 року. До набрання чинності рішенням у справі, заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1. (Право власності на квартиру належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 14.04.2008 року), нежилих приміщень з № 1 по № 17 (групи приміщень), загальною площею 271,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. (Право власності на нежиле приміщення належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 10.07.2007 року), земельних ділянок, місцезнаходження: АДРЕСА_3, земельна ділянка 15 площею 0,280 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку. (Право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.06.2006 року), що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий ТУМ-2 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.11.2008 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, до виконання ним в повному обсязі зобов'язань за Договором позики від 10.09.2018 року.

Свою вимогу обґрунтовує тим, що невжиття судом заходів до забезпечення позову може призвести до спричинення позивачу значної шкоди, оскільки зважаючи на велику суму непогашеної заборгованості та враховуючи, що позовну заяву не призначено до розгляду. Відповідач матиме можливість, з метою уникнення виконання судового рішення, відчужити належне йому нерухоме майно на користь третіх осіб до розгляду справи по суті, що в свою чергу призведе до неможливості виконання рішення суду, яке буде прийняте за результатом розгляду даної справи.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 50 000,00 грн.

З поданої заяви вбачається, що у ній належним чином не мотивовано те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має намір здійснити відчуження належного йому майна.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення поданого цивільного позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 149 - 153, 353-355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя