Справа № 202/3293/18
Провадження № 2/202/1710/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2014 року було стягнено на користь позивача ОСОБА_4 з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 516 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 23.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів її доходи значно зменшилися, вона втратила роботу, не працює та не отримує заробітну плату, а також будь-яку матеріальну допомогу, у звязку з чим, не може в повній мірі забезпечити потреби дитини. Крім того, потреби дитини значно зросли, так з метою підвищення всебічного розвитку з вересня 2017 року донька постійно відвідує заняття та активно приймає участь у Зразковому ансамблі естрадно-спортивного танцю «Сюрприз», відвідує заняття з акробатики та підготовчі заняття в школі при Комунальному позашкільному навчальному закладі «Центр позашкільної роботи» №3 Дніпровської міської ради. Для навчання у позашкільному навчальному закладі позивач купує одяг, взуття, шкільне приладдя, всі витрати вона несе самостійно. Її прохання розподілити витрати, повязані з навчанням та всебічним розвитком дитини відповідач ігнорує. Також на момент подачі позову значно зросла вартість продуктів харчування. Крім того дитина хворіє і позивачка вимушена нести витрати на лікування. Після чергового медичного обстеження в дитячому садку у доньки виявили захворювання очей і погіршення зору, нею сплачено за лікування доньки в Офтальмологічному центрі «Зірочка» 03.11.2016 року - 2000 грн. та за повторний курс лікування 18.05.2018 року - 3000 грн. Дані курси лікування потрібно проходити з частішою періодичністю і дитині їх призначають, але позивачка сама не змозі оплатити їх вартість. Також у дитини виявлено плоско-вальгусну деформацію стоп, що потребує використання спеціального якісного ортопедичного взуття та індивідуальних ортопедичних устілок, які мають високу ціну 210 грн. Відповідач свої доходи приховує, наскільки їй відомо, він за освітою агроном, проживає зі своїми батьками, з попереднього місця роботи звільнений за власним бажанням, працює неофіційно, а також щодня продає продукцію домашнього тваринництва, яку отримує за рахунок ведення домашнього (підсобного) господарства. Точний розмір його заробітку їй невідомий, але він є вищим за середній. Стягнень по іншим виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. У зв'язку з чим, просила суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 202/35030/13-ц від 14.01.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 та стягувати аліменти у сумі 2 000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати, сплачені за проведене лікування доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 03.11.2016 року у розмірі 50 відсотків від вартості курсу лікування, що становить 1 000 гривен та 50 відсотків від вартості повторно пройденого курсу апаратного лікування в Офтальмологічній клініці ТОВ «Ейс Груп» від 25.05.2018 року, що становить 1 500 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати у розмірі 500 гривень щомісячно у звязку з необхідністю проходження періодичних курсів лікування органів зору доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в частині половини понесених позивачкою додаткових витрат на лікування органів зору доньки в розмірі 2500 грн. Надали суду відзив на позов в якому вказали на те, що матеріальне становище відповідача з періоду ухвалення рішення суду про стягнення аліментів не поліпшилося. Відповідач бере активну участь у вихованні та утриманні спільної дитини, додатково добровільно бере участь у витратах на утримання доньки. Добросовісно сплачує самостійно аліменти, розмір яких встановлений рішенням суду, заборгованості не має. Відповідачка не подавала виконавчий лист до державної виконавчої служби на виконання. Членами сімї відповідача є його непрацездатні батьки мати інвалід та батько пенсіонер. Через скрутне матеріальне становище їм була оформлена субсидія на оплату житлово-комунальних послуг. Також звернули увагу на те, що позивачка є сама безробітна і хоче перекласти всі обовязки на майнове утримання спільної дитини на відповідача, однак при цьому вона не враховує, що згідно ст.180 СК України батьки зобовязані спільно утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині стягнення щомісячних додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 500 грн. просили суд відмовити. Вважають, що затребувана сума щомісячних аліментів має бути зменшена до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що у сторін під час перебування у шлюбі народилася спільна дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №393154, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 06 червня 2012 року, у якому батьками зазначено позивача та відповідача.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 516 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 23.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні встановлено, про що не заперечували сторони, що відповідач ОСОБА_2 самостійно щомісячно перераховує аліменти на утримання доньки на карту ОСОБА_4, виконавчий лист до державної виконавчої служби ОСОБА_4 не подавався.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільного їх визнання.

Відповідно до статей 155,180,181,182,184,185,191 СК України передбачено, що: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею - повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; при визначені розміру аліментів суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; якщо платник аліментів має - нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України.

Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Суд, оцінивши надані сторонами докази в сукупності вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів що стягуються з відповідача на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2014 року.

Так, після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 516 грн. змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років становить : з 01 січня 2018 по 30.06.2018 року - 1860 грн.; з 01 липня 2018 року - 1944 грн.; з 01 грудня 2018 року - 2027 грн.

Як вбачається з наданих позивачкою доказів, позивач не отримує доходу, в державі змінився розмір прожиткового мінімуму, у зв'язку з інфляцією зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання доньки сторін по справі, та розмір аліментів має бути збільшений.

Позивачем надані докази збільшення витрат на утримання дитини, що є підставою для збільшення розміру аліментів що стягуються з нього в твердій грошовій сумі.

Доводи відповідача про те, що він проживає в сільській місцевості, офіційно не працює, живе за рахунок власного господарства та має на утриманні батьків пенсіонерів на думку суду не впливають на його обов'язок належним чином утримувати свою дочку.

Доказів утримання батьків, відсутності у батьків відповідача засобів для існування відповідачем не надано. Також не надано доказів підтвердження того, що він ніде не працює, встановлено, що відповідач є працездатною особою.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином суд, не вбачає оскільки відповідач є працездатним, матеріально забезпеченим.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини позивача збереження певного матеріального рівня утримання та буде відповідати його наявним сімейним обставинам.

Суд вважає, що відповідач має можливість в повній мірі та належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов'язання, а саме сплачувати аліменти на утримання дочки, до досягнення нею повноліття у грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісяця.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, згідно з ч. 2 ст. 184 СК України.

Як вказала позивачка в позовній заяві та представник позивача в судовому засіданні позивачка несе додаткові витрати понесені через лікування та розвиток доньки.

У відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Щодо заявлених вимог про стягнення додаткових витрат сплачених на проведене лікування доньки в розмірі 1000 грн. та вартості повторного пройденого курсу апаратного лікування в Офтальмологічній клініці ТОВ « Ейс Груп» в розмірі 1500 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з виписним епікризом, ОСОБА_5, 2012 року з 19.10 по 03.11.2016 року знаходилася на напівстаціонарному лікуванні в Центрі офтальмології «Зірочка», встановлено діагноз гіперметротичний астигматизм обох очей. Призначено повторний курс апаратного лікування в Центрі офтальмології «Зірочка».

Щодо понесених позивачкою витрат на лікування дитини, то як вбачається з квитанцій (а.с.28,30), малолітня ОСОБА_5 проходила лікування в Офтальмологічному центрі «Зірочка». За лікування ОСОБА_5 позивачкою сплачено відповідно до квитанцій 2000 грн., і 3000 грн., звідси 2000 грн. : 2 = 1000 грн. та 3000 грн. : 2 = 1500 грн.

Виходячи із вищевикладеного, позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої доньки, витрачених позивачкою на лікування доньки підлягають задоволенню, а саме підлягає стягненню із відповідача половина від понесених витрат в розмірі 1000 грн. 00 коп. та 1500 грн. 00 коп.

Щодо заявлених вимог позивачки про стягнення щомісячно додаткових витрат на лікування, оздоровлення та розвиток малолітньої доньки в розмірі 500 грн.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст. 185 СК України витрати є додатковими, якщо вони понесені понад витрат, що здійснюються у звичайному житті дитини, та викликані особливими обставинами.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року увагу судів звернуто на те, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Виходячи з викладеного вище, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою.

Звертаючись до суду, позивачка просить стягувати з відповідача щомісяця по 500,00 гр. додаткових витрат на дитину, повязаних з її захворюванням плоско-вальгусну деформацію стоп та відвідуванням занять у Зразковому ансамблі естрадно-спортивного танцю « Сюрприз», відвідуванням занятть з акробатики та підготовчих занятть до школи при Комунальному позашкільному навчальному закладі «Центр позашкільної роботи» №3 Дніпровської міської ради.

Як вбачається з доказів, наданих позивачем, ОСОБА_4 офіційно не працює, на обліку в Державній службі зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує, також не перебуває на обліку в Індустріальному управлінні праці та соціального захисту населення і не отримує жодного виду державної соціальної допомоги.

Однак, будь-яких доказів, у порядку, визначеному ст.80 ЦПК України, та приведеному в вище приведеній постанові Пленуму Верховного Суду України, потреби саме в такому розмірі додаткових щомісячних витрат, позивачка при зверненні до суду і представник останньої в судовому засіданні не надали.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач бере участь в утриманні дитини, тобто матеріальну допомогу дитині надає, сплачує щомісячно аліменти в розмірі 516 грн., тому виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивачки в цій частині позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням двох позовних вимог, та враховуючи, що позивач за даною категорією справи була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Керуючись: ст. ст. 141,180-185,191 СК України, ст.ст. 4,13,141, 259, 263-265,354 ЦПК України , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 (м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд.14 Б, кв.11, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Башмачка, вул. Кубишко, буд.30, РНОКПП НОМЕР_2) про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 202/35030/13-ц від 14.01.2014 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: Дніпропетровська

область, Солонянський р-н, с. Башмачка, вул. Кубишко, буд. 30, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 Б, та стягувати аліменти у сумі 1 000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований

за адресою: Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, с. Башмачка, вул. Кубишко, буд. 30, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за м. Дніпро, пр-т. Слобожанський, буд. 14 Б, додаткові витрати, сплачені за проведене лікування доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 03.11.2016 року у розмірі 50 відсотків від вартості курсу лікування, що становить 1 000 (одну тисячу) гривень та 50 відсотків від вартості повторно пройденого курсу апаратного лікування в Офтальмологічній клініці ТОВ «Ейс Груп» від 25.05.2018 року, в розмірі 1 500 (одна п'ятсот) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення складено 07.09.2018 року.

Суддя: Л.П. Слюсар