Дата документу 30.08.2018
Справа № 334/1662/18
Провадження № 2/334/2302/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Ісакова Д.О., при секретарі Кузьменко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, у якій вона проживає.

У даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, але за місцем реєстрації він не проживає з січня 2015 року, що підтверджується Актом, складеним 12.03.2018 року.

Реєстрація і не проживання відповідача у вказаній квартирі перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном, вона несе додаткові витрати на утримання належного їй майна.

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаній квартирі і зняти його з реєстрації.

У заяві до суду позивачка просить розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судові повістки, направлені відповідачу за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації його місця проживання, повернуті до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

У звязку з чим, суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.280-284 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Судом установлено, що позивачці, ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору дарування, від 28.12.2004 року за законом належить квартира АДРЕСА_1.

У даному жилому приміщенні зареєстрований, але не проживає відповідач ОСОБА_2.

Відповідач у вказаному жилому приміщенні не проживає, і не несе витрат на утримання житла.

Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі і його не проживання в ньому перешкоджає власнику реалізовувати надані законом права вільно розпоряджатися належним

майном. Крім того, позивач несе додаткові витрати повязані з утриманням нерухомого майна.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6-ти місяців.

Судом не встановлено поважності причин відсутності відповідача у вказаній квартирі понад 6-ть місяців.

В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 317,319,321,391 ЦК України, ст. 71 ,72 ЖК України , суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 права користування квартирою № 41 в житловому будинку №13-б по вулиці Щасливій, м. Запоріжжя.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ісаков Д. О.