Справа № 496/5201/18
Провадження № 6/496/200/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за поданням начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області про винесення ухвали про розшук боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, звернувшись до суду з цим поданням просив винести ухвалу про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1. Обґрунтовує це тим, що вжити заходів примусового стягнення боргу не можливо, оскільки боржник не має адреси реєстрації, звязку не підтримує та не відомо його фактичне місце мешкання, що свідчить про те, що боржник ухиляється від сплати боргу.

Представник заявника в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути подання щодо оголошення розшуку боржника без участі представника заявника, оскільки його відсутність не перешкоджає розгляду заявленого подання.

На обґрунтування свого подання ВДВС зазначав, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 505/452/18, виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області 22.05.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів доходу.

Як зазначено в поданні, державним виконавцем булу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по справі та копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження поштою.

Згідно до акту державного виконавця від 22.10.2018 року, боржник за адресою вказаній у виконавчому листі не мешкає та його місце знаходження не відомо.

Вивчивши матеріали справи, на підставі наданих доказів та доведення їхньої переконливості, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Таким чином, державний виконавець для неупередженого, своєчасного і у повному обсязі вчинення виконавчих дій зобовязаний вжити всі заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Крім цього, державний виконавець повинен був звернутись до органів МВС на предмет чи не перебуває боржник під вартою, та до Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області з питань перебування під адміністративним наглядом або випробувальним терміном, а у разі необхідності звертатись і до інших органів. Не звертався до ГУ ДМС України в Одеській області, що б дійсно встановити місце реєстрації боржника, а якщо звертався, то суду не надано таких доказів.

Також заявником не надано суду доказів, підтверджуючих відсутності боржника за адресою вказаній у виконавчому листі, відсутні пояснення родичів і сусідів з приводу місця знаходження особи.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів, що боржнику направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що заявником подано суду недостатньо переконливих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, доведення чого є обов'язковою умовою для оголошення боржника в розшук.

А застосування таких обмежень, про які просить заявник, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що підстав для задоволення подання немає.

Наведені у поданні обставини і вивчені судом додані до нього документи, не можуть бути в даному випадку визнані такими, що переконливо свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення, а тому правові підстави для оголошення боржника в розшук відсутні, а подання державного виконавця є безпідставним і необґрунтованим.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що державний виконавець не вжив всіх необхідних заходів та можливостей передбачених Законом України «Про виконавче провадження» і з поданням до суду про оголошення особи в розшук звернувся передчасно.

Також у поданні заявником навіть не було здійснено виїзду за адресою виконання рішення, а здійснено тільки телефонний дзвінок на підставі якого і складено описаний акт державного виконавця, без участі понятих або свідків.

Суду навіть не повідомлено номер засобів звязку для виклику до суду, хоча виконавець зазначає що спілкувався з ним по телефону.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 438, ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В поданні начальника Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області про винесення ухвали про розшук боржника, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області, а особам які не приймали участь під час проголошення у той же час з дня отриманні копії ухвали суду.

Суддя Буран В.М.

13 грудня 2018 року