Провадження №2/523/4204/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участі секретаря -Щербан О.Д.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.08.2018р. звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що позивач проживає разом з онукою, яка є донькою відповідача, який покинув її 12 років тому, та з цих пір в житті, вихованні та розвитку дитини ніякої участі не приймає. Пенсії позивача не вистачає на утримання онуки у зв'язку зі збільшенням витрат на навчання, розвиток дівчинки. Відповідач працездатний, отримує дохід, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В звязку з вищезазначеним, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., починаючи з дати подання позовної заяви до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги та просила їх задовольнити. При цьому, також зазначила, що відповідач проживає поблизу з їх будинком, однак жодного разу не цікавився ні життям, ні матеріальним забезпеченням доньки. Мати дитини із-за наявного конфлікту з відповідачем не бажає звертатися до суду з позовом, однак позивач вважає за необхідне захистити права онуки, оскільки не може забезпечити в повній мірі матеріальні потреби на її розвиток та виховання.

Відповідач в судове засідання не зявився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 25.08.2004 р. народилась ОСОБА_3, батьками якої в свідоцтві про народження серії І-ЖД №217863, виданому Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №519, зазначені: батько-Трубчанін ОСОБА_4, мати ОСОБА_5 (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, яка народилась 12.11.1979р., яке видане 30.11.1979 р. Жовтневим відділом ЗАГСу м.Одеси, серія ІІ-ЖД №485649, її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_1.

На даний час неповнолітня знаходиться на утриманні позивача, своєї бабусі, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Крім того, статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину.

Відповідно до вказаної статті, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з положеннями ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При оцінці доводів учасників справи суд виходить з того, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається (ч.1 ст.81 ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, починаючи з 01.07.2018р., законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 1944,00 гривні.

Отже, починаючи з 01.07.2018р., законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 2027,00 гривень.

Судом встановлено, що дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Оцінивши надані докази в сукупності та з урахуванням того, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно, забезпечать права та інтереси дитини та не порушать права та інтереси батька, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи те, що позивач звернулася до суду з позовом саме 01.08.2018 року, тому і стягнення аліментів необхідно здійснювати саме з вказаної дати.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст. 141,180-183,191 СК України, ст.ст. 12,13,76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 354-355, 430 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, інн:НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 2000 грн. починаючи з 07.08.2018 року і до її повноліття,а саме до 25.08.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, інн:НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704,8 грн..

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.12.2018р.

Суддя: