Справа № 216/6208/17
Провадження 2/216/1266/18

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 серпня 2018 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Сидорак В.В.

при секретарі Морозовій Н.М.,

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних позовних вимог ОСОБА_5, про стягнення аліментів, -

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 3000 гривень щомісяця з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 5696,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 18 лютого 2006 року між нею та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького МУЮ в Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 65. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом із нею. 11.03.2009 року шлюб між ними було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено актовий запис № 43. З часу розірвання шлюбу, тобто з 2009 року, відповідач проживає окремо від них з сином. Фактичні шлюбні стосунки були розірвані у звязку з конфліктами, які виникали під час ведення сумісного побуту, а також у звязку з різними поглядами на життя, постійними сварками, що негативно впливало на їх стосунки, психічний стан та на стосунки з дитиною. Тривалий час відповідач фактично не надає та не здійснює матеріальної допомоги на утримання дитини. Знаючи, що син навчається у школі і потребує постійної батьківської уваги, допомоги та догляду, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. На сьогоднішній день вона працює в групі централізованого господарського обслуговування відділу освіти виконкому Довгинцівської районної ради на посаді фахівець з кадрових питань. У відповідності до довідки про доходи від 30.10.2017 року №1804 середньомісячна заробітна плата позивачки складає 3674,36 коп. Її заробітної плати не вистачає на повноцінне утримання сина, тому вона вимушена або займати грошові кошти, або просити допомоги своїх батьків, а в деяких випадках взагалі відмовляти синові в деяких нормальних дитячих проханнях. Їй відомо, що відповідач не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, батьки на його утриманні не перебувають, сам він має добре здоровя та є працездатною особою. Натомість їх син постійно потребує нормального харчування, одягу, лікування та задоволення інших життєвих потреб для повноцінного розвитку. У їх сина є бажання займатися спортом, а саме Дзюдо, і у звязку із цим вона самостійно витрачає додаткові кошти на заняття, а саме 100 грн. оплата тренувань, 600 грн. кімоно для занять, 200 грн. спортивне взуття, кожні два місяці та інші супутні витрати приблизно 50 грн. на місяць. Окрім цього, щоб зібрати дитину до школи їй довелось витратити приблизно 2000 грн. (зокрема, зошити, книжки, канцелярські товари, та інше, одежа, спортивна одежа, взуття та інше). Також, додатково на школу щомісяця витрачається близько 500 грн. на харчування, фонди школи, походи, екскурсії та свята. Додатково, з врахуванням здібностей сина та його бажання вивчати іноземні мови, вона самостійно сплачує за додаткові заняття з англійської та німецької мов в сумі 320 грн. на місяць. Все це не враховуючи нормального харчування, відпочинку дитини, комунальних витрат, проїзду, витрат на лікування. Усе це потребує значних коштів і сама вона не здатна в повній мірі цього забезпечити з врахуванням її заробітної плати.

На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

29 січня 2018 року до суду надійшов відзив ОСОБА_4 на позовну заяву, в яких зазначає, що визнає позов частково, а саме в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 930 грн. Зазначає, що погоджується з твердженням позивачки щодо того, що він ухилявся від виконання батьківських обовязків, оскільки щомісячно надавав матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1000 грн., а також приймав участь у його вихованні. Влітку 2017 року між ним та позивачкою виникли неприязні стосунки, оскільки позивачка відмовила йому у спілкуванні з сином, так як вважала, що він недостатньо надає матеріальної допомоги на утримання їх дитини. За кожне побачення з сином вона вимагали в нього гроші. Їх син ОСОБА_7 дійсно проживає разом із позивачкою, але знаходиться на реєстраційному обліку за його адресою і саме він сплачує комунальні послуги за реєстрацію їх дитини за вказаною адресою. Разом із тим зазначив, що має ще двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Він неодноразово пояснював позивачці, що інші діти також потребують матеріальної допомоги, що на даний час в нього скрутне матеріальне становище, але позивачці було байдуже і вона стала чинити перешкоди у спілкуванні з їх сином. Крім того, в січні 2018 року його дружина ОСОБА_5 отримала судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2018 року. Крім того, він зобовязаний утримувати дружину ОСОБА_5, яка не працює і на цей час є непрацездатною (дитині виповнилося 10 місяців). Також вказав, що позивачем не надано документального підтвердження витрат на правничу допомогу за договором № 4 від 19.10.2017 року, а саме відсутні запити адвоката, дані про телефонні консультації, дані про реєстрацію та облік позовної заяви, тобто відсутній детальний опис послуг, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. А тому просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до мінімальної суми.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2018 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, третю особу без самостійних вимог ОСОБА_5.

01 березня 2018 року до суду від третьої особи ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не зможе зявитись до суду, оскільки на її утриманні двоє малолітніх синів: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти народились у цивільному шлюбі, їх батьком є ОСОБА_4, з яким тільки 30.09.2017 року був укладений шлюб. Вона не працює, отримує допомогу від держави, тому в січні 2018 року була вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів з чоловіка (відповідача) на утримання двох дітей. Згідно судового наказу їй визначили розмір аліментів 1/3 частину заробітку (доходу) ОСОБА_4 У звязку із тим, що вона непрацездатна, у них з чоловіком складні сімейні відносини, та вони проживають окремо, вона має намір звертатись до суду і про стягнення аліментів на її утримання до виповнення дітям трирічного віку. Розуміє, що син відповідача від першого шлюбу потребує матеріальної допомоги, але в неї дуже тяжке матеріальне становище і якщо суд стягне з нього суму, яку просить позивачка, вона фактично залишиться без матеріальної допомоги і засобів існування. Відповідач має нерегулярний дохід, який щомісячно складає тільки 4000 грн., тому вона просить врахувати матеріальне становище відповідача, його зобовязання перед двома дітьми, які ще не досягли трирічного віку і вирішити питання про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 в розумних межах, зазначених законом.

Разом із цим, 02 березня 2018 року до суду надійшла відповідь представника позивача ОСОБА_2 на відзив відповідача, в якій просив задоволити позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлений позов та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 3000 грн., оскільки дитину необхідно утримувати та розвивати. Також зазначила, що їй відомо про те, що у відповідача на утриманні є ще двоє малолітніх дітей і дружина. Крім того вказала, що в минулому місяці відповідач перерахував їй на утримання сина 3000 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив його задоволити зазначивши, що відповідач надав позивачці на утримання сина 3000 грн. вже після того як вказана справа надійшла до суду. Крім того вказав, що їх спільна дитини потребує постійного харчування, утримання, витрат на навчання та зайняття спортом. При цьому, відповідач не займається утриманням та вихованням дитини, не спілкується з ним, не виконує свої батьківські обовязки.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в зв'язку з його перебуванням за межами міста ОСОБА_10. В попередніх судових засіданнях визнав заявлений позов частково та не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1000 грн. Разом із цим зазначив, що він регулярно надавав грошові кошти на утримання сина, спілкувався із ним, брав його до себе, займався його вихованням, але позивачка почала налаштовувати сина проти нього та його сімї, через що він перестав зовсім спілкуватися з дитиною. Разом із тим, в його родині почалися сварки з приводу того, що він надає більше коштів сину ОСОБА_7, а не залишає їх в родині. Зазначив, що надавав кошти позивачці на сина як тільки вона казала про таку необхідність. При цьому, його заробіток у місяць складає 3000-5000 грн. Вказав, що син навчається у пятому класі, займається Дзюдо, але не дуже бажає ним займатись. Разом із тим зазначив, що його дружина ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу одразу після того як дізналась про наявність зазначеного позову, для того щоб їх спільні діти не залишилися без грошових коштів. Він не знає, чи звернулась його дружина до відділу ДВС з зазначеним судовим наказом, він самостійно надає їй приблизно 1200 грн. щомісяця в якості аліментів.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що відповідач позов визнає частково з тих підстав, що має на утриманні трьох дітей, його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною та також має право на утримання чоловіком. У відповідача немає постійної роботи та постійного доходу, а тому сума в розмірі 1000 грн. є достатньою для стягнення з відповідача.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки в судове засідання з'явитися не зможе в зв'язку з перебуванням у неї двох малолітніх дітей.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

ОСОБА_4 і ОСОБА_11 18 лютого 2006 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №65. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Шабаш», про що свідчить свідоцтво серії І-КИ №028982, видане Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5).

17 серпня 2006 року народився ОСОБА_6, його батьками у свідоцтві про народження серії І-КИ №080850, є ОСОБА_4 і ОСОБА_1 (а.с.6).

Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ №115721, шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №43 (а.с.4).

Актом, складеним за підписом сусідів стверджується, що ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, з 11.03.2009 року і дотепер (а.с.23).

Як вбачається з довідки про доходи №1804 від 30.10.2017 року, ОСОБА_1 працює у групі централізованого господарського обслуговування відділу освіти виконкому Довгинцівської районної в місті ради на посаді фахівця з кадрових питань та її середньомісячна заробітна плата складає 3674, 36 грн. (а.с.22).

Разом із цим, судом встановлено, що у ОСОБА_4 є ще двоє малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.36-37).

При цьому, 19 січня 2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 січня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підставні.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За вказаних вище обставин, аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги те, що на утриманні відповідача є дві малолітні дитини, який ніде не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, а також те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року складає 1860 гривень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, зокрема у частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 гривень, щомісячно.

Разом із тим, згідно вимог ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом частково, відповідно до приписів п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу пропорційно задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 81, 82, 137, 141, 259, 265, 280-282, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних позовних вимог ОСОБА_5, про стягнення аліментів,- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований і мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, пл.. ВизволенняАДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно починаючи з 29 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1898,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований і мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, пл.. ВизволенняАДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в сумі 213 (двісті тринадцять) гривень 31 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В. В. Сидорак