ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 623/1644/18

Провадження № 22-ц/818/866/18

21 грудня 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Фермерське господарство «Ідеал Агро»

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року ( суддя Одарюк М.П.) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ідеал Агро» про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, зобов'язання повернути ділянку,-

встановив:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФГ «Ідеал Агро» в якому просила визнати припиненим договір оренди земельної ділянки та зобов'язати її повернути.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва с кадастровим номером НОМЕР_1, площею 4,7766 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області. 04.02.2010 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі. 04.05.2011 року вказаний договір було зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру. Згідно пункту 8 договір було укладено строком на 25 років. Посилаючись на 39 пункт договору оренди земельної ділянки, яким допускається розірвання договору оренди в односторонньому порядку, 06.10.2017 року ОСОБА_1 направила відповідачу вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. В своєму листі від 04.11.2017 року відповідач запропонував надати проект відповідної додаткової угоди. 30.11.2017 року позивачка направила відповідачу додаткову угоду щодо розірвання договору оренди, проект акту приймання - передачі земельної ділянки та проект акту визначення меж земельної ділянки в натурі, які не були підписані відповідачем та позивачу не повернуті. Листом від 29.12.2017 року відповідач відмовився від підписання додаткової угоди щодо розірвання договору оренди, в зв'язку з необхідністю виготовлення проекту відведення земельної ділянки. 09.02.2018 року позивачка звернулась до відповідача с вимогою про повернення спірної земельної ділянки в зв'язку з припиненням договору оренди. Відповідач відмовив позивачці в поверненні земельної ділянки, посилаючись на необхідність встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості). ОСОБА_1 вважає, що відмова відповідача в поверненні їй земельної ділянки є протиправною та суперечить положенням ст.34 ЗУ « Про оренду землі» та ч. 1 ст. 785 ЦК України.

В судовому засідання представник позивача підтримав позовну заяву в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.09.2018 року в задоволені позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати за постановити нове, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ФГ «Ідеал Агро» своїм листом №725 від 04.11.2018 року фактично висловив згоду на розірвання договору оренди земельної ділянки та запропонував надати проект відповідної додаткової угоди разом із топографо-геодезичними матеріалами.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано доказів щодо наявності підстав, встановлених договором або законом для розірвання договору в односторонньому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновоком суду виходячи з наступного.

Матерілами справи встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, про що свідчить Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.05.2018 року та копія державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с.13-14,58).

Відповідно до договору № б/н від 04.02.2010 року ОСОБА_1 та ФГ «Ідеал Агро» уклали договір оренди вищевказаної земельної ділянки на строк 25 років.

Договір оренди було зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04.05. 2012 року за № 00991 (а.с. 13 , 21,61).

06.10.2017 року позивач надіслала відповідачу повідомлення про розірвання договору оренди землі, в якому посилаючись на п. 39 Договору оренди землі попередила відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку та просила до 01.12.2017 року передати об'єкт договору оренди - земельну ділянку ( а.с.25).

В своєму листі № 725 від 04.11.2017 року відповідач повідомив, що договір оренди землі від 04.02.2010 року був укладений у простій письмовій формі та запропонував позивачці надати на розгляд проект відповідної додаткової угоди з необхідними топографо - геодезичними матеріалами ( а.с.26).

08.02.2018 року позивачка надіслала відповідачу вимогу, в якій вимагала повернути земельну ділянку НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_1, контур 29 площею 4,7766 га, в тому числі, рілля площею 4,7766 га, яка розташована на території Камянської сільської ради, протягом чотирнадцяти днів від дня отримання цієї вимоги та сплатити неустойку в розмірі 2328,98 грн. ( а.с.28).

У відповідь на вимогу відповідач повідомив, що зволікання з боку позивачки щодо вчинення дій, передбачених законом, зокрема щодо надання проекту додаткової угоди, технічної документації щодо встановлення ( відновлення) меж в натурі, призводить до затягування вирішення піднятого нею питання ( а.с.30).

Відповідачем в проміжок часу з 13.07.17 року по 04.06.18 року були проведені польові роботи на спірній земельній ділянці, що підтверджується наданими документами (а.с. 81-116).

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За положеннями ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.31 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначенихЗемельним кодексом України та іншими законами України (ст.32 ЗУ "Про оренду землі").

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги стосовно того, що договір оренди землі від 04.02.2010 року є розірваним після офіційного звернення позивача до відповідача про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку та з моменту надання відповідачем своєї згоди на його розірвання, викладеної листом № 725 від 04.11.2017 року, виходячи з наступного.

Пунктом 38 Договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін та рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав передбачених законом.

В пункті 39 вказаного Договору зазначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони, за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року.

Відповідачем 13.07.2017 року було розпочато польові роботи для отримання врожаю соняшника у 2018 році.

Позивачем повідомлення про розірвання договору оренди землі було направлено відповідачу 06.10.2017 року.

У листі № 725 від 04.11.2017 року відповідач не зазначив про свою волю щодо розірвання договору оренди, та лише запропонував позивачу надати для подальношо розгляду проект відповідної додаткової угоди з необхідними топографо- геодезичними матеріалами.

Крім того, далі в листах, якими обмінювалися сторони, позивач та відповідач не дійшли згоди щодо розірвання договору за взаємною згодою сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1статті 76 ЦПК України).

Частиною 3статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів наявності підстав для розірвання договору в односторонньому порядку, передбачених договором або законом, матеріали справи не містять, таких не було надано і суду апеляційної інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції та зазначеним доводам дана належна оцінка, висновків суду вони не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України , суд ,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко