АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 серпня 2018 року

м.Харків

справа № 622/195/18

провадження № 22-ц/790/4420/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Харківської області про скасування усиновлення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 25 травня 2018 року, постановлене під головуванням судді Кочнєва О.В. в залі суду в смт Золочів Харківської області (повний текст судового рішення складено 29 травня 2018 року),-

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Харківської області про скасування усиновлення.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 25 травня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Скасовано усиновлення неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відбулося на підставі рішення Золочівського районного суду Харківської області від 14.05.2004 року, припинивши на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між ним як дитиною та усиновлювачем ОСОБА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину судових витрат у розмірі 352,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що з 27 грудня 2003 року по 26 лютого 2018 року вона зі ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 14 травня 2004 року за позовом ОСОБА_4, позивача було оголошено усиновлювачем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що її неповнолітній син вважає позивача своїм рідним батьком, бажає спілкуватися з ним. Вважає, що відсутні підстави для скасування усиновлення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування усиновлення, суд першої інстанції виходив з того, що між усиновлювачем та дитиною склалися стосунки, які роблять неможливим виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків, що є підставою для скасування усиновлення.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 27 грудня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Одноробівській Першій сільській раді Золочівського району Харківської області.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 14 травня 2004 року за позовом ОСОБА_4, позивача було оголошено усиновлювачем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є ОСОБА_2 В актовий запис про народження неповнолітнього ОСОБА_6 було внесено зміни його прізвища та по-батькові (а.с.6, 7).

26 лютого 2018 року рішенням Золочівського районного суду Харківської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.21-22).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_4 посилався на те, що наразі він не проживає разом із усиновленим ОСОБА_6, між ними склалися стосунки, які роблять неможливим спільне проживання разом із сином та виконання ним своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до статті 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Згідно ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків (стаття 232 СК України).

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, стосунки між усиновлювачем і усиновленою дитиною, як правило, мають такий самий характер, як і стосунки в сім'ї, охоронювані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і такі стосунки, що виникають із законного і щирого усиновлення, можна вважати достатньою умовою для застосування до них таких самих гарантій захисту, які стаття 8 Конвенції передбачає стосовно сімейного життя (рішення у справі «Піні та інші проти Румунії» (Pini and Others v. Romania), заяви №78028/01 і № 78030/01, пункти 140 і 148, ECHR 2004-V(витяги).

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 238, ст. 239 Сімейного кодексу України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків.

У разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків.

Стаття 21 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначає, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку.

Допитаний в судовому засіданні першої інстанції усиновлений ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснив, що він вважає позивача батьком, що останній ухиляється від спілкування з ним, при цьому він бажає та робив все від нього залежне для налагодження стосунків із позивачем саме як батьком, однак той ухиляється від спілкування з ним.

Суд безпідставно не прийняв до уваги зазначені обставини, пославшись на небажання дитини спілкуватись з батьком телефоном.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач пояснив, що з часу розлучення лише двічі телефонував синові, але той не відповідав на дзвінок.

Проте саме на батьків покладається обов'язок по вихованню дитини, піклуванню про неї та утримання.

Право дитини на належне виховання гарантується законом.

Розлучення батьків само по собі і розірвання у зв'язку з цим стосунків між дитиною та усиновлювачем, не є підставою для скасування усиновлення.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов'язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що між ним, як усиновлювачем, незалежно від його волі, і ОСОБА_6 склалися стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання позивачем своїх батьківських обов'язків.

Разом з тим скасування усиновлення в даному випадку суперечить інтересам дитини, яка майже з народження проживала разом із позивачем, вважала і вважає його батьком. Зміна стосунків між усиновленим та усиновлювачем у зв'язку із розлученням батьків не є підставою для скасування усиновлення.

Крім того, відповідно до частин 4- 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Служба у справах дітей вважала недоцільним скасування усиновлення, посилаючись на відсутність підстав, передбачених ст. 238 СК України.

Суд на зазначене уваги не звернув та не обгрунтував підстави неврахування думки служби у справах дітей.

Разом з тим скасування усиновлення суперечить інтересам дитини.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про скасування усиновлення та про доведеність позовних вимог в цій частині, суперечить ст. 81 ЦПК України та не відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

У зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. Підстав для задоволення позову ОСОБА_4 колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з відмовою у задоволенні позову, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1056 грн.

Рішення суду в частині відмови ОСОБА_4 у позові в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 25 травня 2018 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, про скасування усиновлення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

С.С. Кругова

Повне судове рішення виготовлено 02.08.2018 року.