Справа № 520/4052/18
Провадження № 2/520/4315/18
УХВАЛА

22.10.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чванкіна С.А.

при секретарі Степанишині І.І.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 10000 гривень щомісячно.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 02.05.2018 року було прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено по справі підготовче судове засідання.

03 липня 2018 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 18.07.2018 року клопотання представника позивача ОСОБА_5 про витребування доказів було задоволено.

Ухвалою суду від 18.07.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання 19.09.2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_5 не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, яка наявна у матеріалах справи (а.с.91), причини неявки суду невідомі.

У судове засідання 22.10.2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_5 не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, яка наявна у матеріалах справи (а.с.97).

22.10.2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_5 подала до суду заяву про відкладення судового засідання на іншу дату у звязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні у Суворовському районному суді м. Одеси.

Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зазначеної заяви представника позивача адвоката ОСОБА_5, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Як вбачається, з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито у травні 2018 року, тобто справа перебуває в провадженні судді майже 6 місяців.

Неприбуття у судове засідання належним чином повідомленого позивача або його представника, розцінюється судом як намір затягування розгляду справи та свідчить про втрату інтересу позивача до справи.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Статтею 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання.

При цьому суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_6 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Приймаючи до уваги неприбуття у судові засідання належним чином повідомленого позивача або його представника та не подання від них заяви про розгляд справи за їх відсутністю, суд позбавлений процесуальної можливості розглянути справу по суті.

Крім того, суд звертає увагу на те, що будь-яких доказів перебування представника позивача у Суворовському районному суді м. Одеси надано не було, та не вважає, що участь в іншому судовому засіданні є поважною причиною неявки у судове засідання.

При цьому, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач або його представник жодного разу не зявились в судові засідання, про час та місце яких повідомлені належним чином, клопотання про розгляд справи за їх відсутності не надали, та, з урахуванням відсутності у суду доказів поважності неприбуття у судове засідання позивача або його представника, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 44, 131, 223, 257, 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Роз?яснити позивачу його право звернутись до суду з позовом після усунення умов, що викликали залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 22.10.2018 року.

Суддя Чванкін С. А.