Справа № 308/3059/18
29 серпня 2018 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 29 серпня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 03 вересня 2018 року.
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі в період з 18 вересня 2003 року по 07 квітня 2005 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 29.10.2003, про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 1166. Вказаний шлюб було розірвано 07 квітня 2005 року. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданого ВРАЦС Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 травня 2012 року у справі №712/5617/12 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. - щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. На даний час неповнолітня донька ОСОБА_4, потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки, збільшуються потреби в навчанні, розвитку, відвідуванні гуртків та факультативних занять, та іншому, а також у зв'язку з підвищенням вартості комунальних послуг. Зокрема, з 13.01.2018 р. донька проходить навчання з програмування в навчально-консультаційному центрі «НОВА ЕРА», вартість навчання складає 200 грн. щотижнево.
З урахуванням викладеного, позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки до 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої доньки ОСОБА_4, а досягнути домовленості щодо позасудового врегулювання даного питання сторони не змогли, оскільки відповідач з 2007 р, не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, що підтверджується виконавчим листом № 2-2712 від 01.04.2005 р. щодо розрахунку заборгованості по аліментам. Відповідно до викладеного позивач просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 600,00 грн. щомісяця до 1500,00 грн. щомісяця у твердій грошовій сумі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття.
Позивач, у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. На адресу суду надійшла заява, про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 травня 2012 року у справі №712/5617/12 позов ОСОБА_1 задоволено частково, збільшено розмір аліментів встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2005 року, та з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. - щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №2п-4214/08 від 17 грудня 2008 року позов прокурора міста Ужгорода задоволено повністю, позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. До матеріалів справи додано виконавчий лист № 2-2712 від 01.04.2005 р., та розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до нього, згідно якого загальна сума заборгованості становить: 49 107,50 грн. станом на 01.02.2018 року.
Згідно довідки про неотримання аліментів, виданої Ужгородським МВ ВДС ГТУЮ у Закарпатській області від 12.02.2018 року за №13-509/18 відповідачем за період часу з серпня 2017 року по січень 2018 року аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 600, 00 грн. не сплачувалися.
Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.
Позивач зазначила, що розмір аліментів, який визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 травня 2012 року, що має сплачувати відповідач є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку доньки, її розвитку,оскільки збільшуються потреби в навчанні, розвитку, відвідуванні гуртків та факультативних занять, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів.
Згідно довідки виданої директором НКЦ «Нова Ера» Лизогуб О.Л., з 13.01.2018 р. ОСОБА_4 проходить навчання з програмування в навчально-консультаційному центрі «НОВА ЕРА», вартість одної години навчання складає 100 грн., згідно графіку навчання здійснюється в суботу з 16.00-18.00, тривалість навчання 3 роки.
Суд вважає, що після постановлення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2012 року по справі №712/5617/12 матеріальний стан позивача змінився, через значні інфляційні процеси в Україні, та значне підвищення вартості життя. Таким чином, враховуючи матеріальне та сімейне становище позивача, оскільки розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.05.2012 року, менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, так відповідно до Закону України про Державний бюджет установлено у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень , що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, а також те, що відповідно до вимог ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, за можливе збільшити розмір аліментів на користь відповідача, стягнуті за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2012 року по справі №712/5617/12, з 600 гривень до 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Окрім того, слід зазначити, що відповідач, жодним чином не заперечив проти зміни розміру аліментів, не подав докази того що не в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., відзив відповідачем не подано.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, ч. 2, 5 ст. 150; ч. 2 ст. 157; ч. 2 ст. 164, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.
Збільшити розмір аліментів, що встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.05.2012 року по справі №712/5617/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів утримуваних з ОСОБА_2, (мешк. АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (мешк. АДРЕСА_2) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2, (мешк. АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (мешк. АДРЕСА_2), сплачений нею згідно квитанції №88 від 12.02.2018 рок судовий збір в розмірі 704,80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В.Фазикош