Справа № 344/7653/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/334/18
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2016 року, у складі судді Польської М.В., по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 16 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у розмірі 36 тис. доларів США із процентною ставкою 10,5% річних на строк до 16 жовтня 2028 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором, цього ж дня між банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником умов кредитного договору.

У зв»язку із неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору у нього станом на 25 травня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 34 450,20 доларів США та 13 143 грн 45 коп., яку позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 34 450,20 доларів США та 13 143 грн 45 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків, виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку з позичальника та поручителя у солідарному порядку.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з»ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказав, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не з»ясував ряд обставин, які мають значення для справи, а саме: скільки коштів оплатив ОСОБА_2 на погашення кредитної заборгованості, якими сумами і коли, які суми основного боргу та процентів залишилися несплаченими і як банк розраховував проценти відповідно до основного боргу враховуючи щомісячні сплати, а також якими доказами в розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України банк обґрунтовує вищенаведене. Ні позивачем в позовній заяві, ні судом в рішенні суду не зазначені істотні умови виникнення боргу.

Також при ухваленні оскаржуваного рішення суд не врахував і той факт, що останній платіж по кредиту був здійснений позичальником ОСОБА_2 16.06.2014 року. Таким чином 16.07.2014 року банк вже знав про порушення свого права, у зв'язку з чим вправі був протягом шести місяців із вказаної дати, тобто до 16.01.2015 року, звернутися до нього, як до поручителя, з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, з даною позовною заявою позивач звернувся в суд лише 26.05.2015 року, пропустивши таким чином встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк на пред'явлення вимоги до нього, як до поручителя згідно договору поруки від 16.10.2007 року.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 34 450,20 доларів США та 13 143,45 грн, та понесених судових витрат скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту відмовлено.

В решті рішення Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.10.2018 року задоволено касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк».

Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції , в іншій частині рішення апеляційного суду залишено без зміни.

Сторони - апелянт ОСОБА_1, представник позивача ПАТ «УкрСиббанк», відповідач ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з»явилися повторно, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за відсутності сторін.

Встановлено, що 16 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 36 тис. доларів США під 10,5% річних строком користування до 16 жовтня 2028 року.

16 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким поручитель зобов»язався перед банком відповідати за належне виконання позичальником умов кредитного договору.

У зв»язку з невиконання позичальником умов кредитного договору щодо вчасного погашення кредитної заборгованості, у нього перед банком станом на 25 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 34 450,20 доларів США та 13 143 грн 45 коп., із яких: строкова заборгованість за кредитом у сумі 30 466,20 доларів США, прострочена заборгованість за процентами у сумі 923,43 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 2 778,61 доларів США; а також пеня у розмірі 13 143 грн 45 коп., з яких: 3 019 грн 46 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності та 10 123 грн 99 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК україни за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Таким чином, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов»язання за договором повинно бути пред»явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Відповідно до умов договору поруки (п.1.1) поручитель зобов»язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов»язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору в повному обсязі як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручителю (п.1.2) добре відомі усі умови вищезазначених основних договорі, зокрема сума основного договору 36000 доларів США, термін виконання основного зобов»язання - 16 жовтня 2028 року, якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов»язання. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Положеннями пункту 8.3 договору про надання споживчого кредиту від 16 жовтня 2007 року передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 договору банк має право вимоги до строкового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому д п.12 договору.

02 квітня 2015 року АТ «УкрСиббанк» надіслано ОСОБА_1 вимогу про погашення ним як поручителем простроченого позичальником ОСОБА_2 зобов»язання протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення у розмірі 748,89 дол. США- прострочена заборгованість, 2497.41 дол. США -прострочена заборгованість по процентах. У випадку не усунення зазначених порушень на 32 день з дня отримання вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту банк змушений вимагати виконання ним зобов»язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 жовтня 2007 року, а саме сплати заборгованості по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплати нарахованих процентів, що разом становить 33 887 доларів США (а.с. 53-54).

Зазначене повідомлення надіслано на адресу як позичальника ОСОБА_2 так і на адресу поручителя ОСОБА_1 рекомендованим листами, що підтверджується списком № 28 згрупованих рекомендованих відправлень ПАТ «Укрсиббанк» від 03.04.2015 року.

ПАТ «Укрсиббанк» використовуючи своє право згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, шляхом пред»явлення 02 квітня 2015 року вимоги до відповідачів про повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором змінив строк виконання зобов»язання, який встановлений договором до 16 жовтня 2028 року. Із позовом до суду ПАТ «УкрСиббанк» звернувся у травні 2015 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня пред»явлення вимоги про дострокове погашення кредитних коштів, а тому посилання апелянта на те, що строк дії договору поруки припинився є необгрунтованим.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з боржника та поручителя.

Посилання апелянта на те, що суд не з»ясував ряд обставин, які мають значення для справи, зокрема яку суму коштів ОСОБА_2 вніс на погашення кредитної заборгованості, та яким чином банк здійснив розрахунок заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження позовних вимог щодо невиконання позичальником та поручителем своїх обов»язків за укладеними договорами про надання споживчого кредиту та поруки позивачем надано довідки-розрахунки заборгованості за кредитом станом на 25.05.20105 року, у яких відображено суми фактичного погашення заборгованості за кредитом по червень 2014 року, будь-яких заперечень з приводу поданого щомісячного розрахунку суми заборгованості відповідачами суду не представлено.

Рішенням Богородчанськго районного суду від 05 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до АТІБ «УкрСиббанк» про визнання недійсними окремих положень укладеного ним та АТІБ «УкрСиббанк» договору про надання споживчого кредиту від 16.10.2007 року, зокрема щодо підвищення в односторонньому порядку процентної ставки та права вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту та процентів - відмовлено.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, а тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог норм матеріального та процесуального законодавства, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрсиБбанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16.102007 року та судових витрат - залишити без зміни

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2018 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин