Ухвала

13 грудня 2018 року
м. Київ

справа № 748/2337/16-ц
провадження № 61-46862ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 03 серпня 2018 року у справі за позовом Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 03 серпня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними. У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк до 05 грудня 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, для зазначення інших підстав на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, надання доказів на їх підтвердження та сплати судового збору.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотання про розстрочення сплати судового збору до розгляду справи у суді касаційної інстанції.

На обгрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, заявник зазначив, що військова частина НОМЕР_2 в умовах особливого періоду виконує бойові завдання в районі Операції об`єднаних сил, відбувається постійне переміщення особового складу, що ускладнює оперативне реагування на виникаючі проблеми та питання.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод

(далі Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження уже були визнані неповажними ухвалою Верховного Суду від 15 листопада

2018 року. Інших підстав на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник не зазначив.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від

21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенціївправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи наведене, клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не підлягає розгляду.

Верховний суд додатково роз`яснює заявнику, що відповідно до пункту третього частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у нього є право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (А 1815) на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 03 серпня 2018 року у справі за позовом Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик