КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/729/17 Головуючий у 1-й інст. - Усатов Д.Д.
Апеляційне провадження 22-ц/824/2014/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року, ухвалене у складі судді Усатова О.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва, Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

У січні 2017 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 25 636, 60 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Посилається на те, що 13 жовтня 2016 року внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 10.2 Правил дорожнього руху України відбулось зіткнення автомобіля НОМЕР_1, що належить позивачу та автомобіля НОМЕР_2. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. 13 жовтня 2016 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» із заявою про настання події, а 17 жовтня 2016 року дооформив всі необхідні документи в страховій компанії. ОСОБА_3 «Страхова компанія «Провідна» №17-05/16193 від 11.12.2016рокупозивачу було повідомлено, що страхова виплата у сумі 19 255,40 грн. буде здійснена через систему Private Money в строки, визначені чинним законодавством. 16 січня 2017 року страхове відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»у вказаній сумі позивачу відшкодоване. Проте, коли позивач звернувся на спеціалізовану станцію техобслуговування «Форд» для ремонту свого автомобіля йому за ремонт пошкоджень внаслідок ДТП нарахували 124 548,28 грн., позивачем за власні кошти було замовлено незалежне дослідження щодо вартості матеріальних збитків, завданих ДТП, та встановлено, що такі збитки становлять суму 43 892, 00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 25 636, 60 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та грошові кошти у розмірі 1000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір, викликати в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Посилається на те, що заявлений в позові розмір моральної шкоди не аргументовано та не підтверджено належними доказами. Згідно довідок хвороби, на які посилається позивач виявлено та діагностовано до 13.10.2016 року, позивачем не надано документів про лікування та загострення хвороб після ДТП, за медичною допомогою під час ДТП та після позивач не звертався. Суд не звернув увагу, що позивач отримав відшкодування у розмірі 19 255,40 грн. від ПрАТ «СК «Провідна» в режимі експрес оплати, тобто погодився з вказаним розміром відшкодування. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу відповідно до висновку ТОВ «Клевер Експерт» становить 43 892 грн., проте із заявою про збільшення розміру відшкодування до ПрАТ «СК «Провідна» позивач не звертався. Крім того, ліміт відповідальності відповідача згідно страхового поліса за майнову шкоду становить 50 000 грн., тобто в межах позовних вимог, але позивач заперечив стосовно визнання ПрАТ «СК «Провідна» співвідповідачем. Суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги сумнівні висновки звіту матеріального збитку №618/11-16 від 08.11.2016 року ТОВ «Клевер Експерт», який проведено з порушенням «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року і який не може бути належним доказом, відмовив у перегляді відеозапису огляду КТЗ та допиту важливих свідків, які могли б підтвердити факт відсутності на вказаний час огляду КТЗ та експерта на стоянці.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти апеляційної скарги. Посилається на те, що належним чином у позовній заяві обґрунтував завдання йому моральної шкоди, вказав скільки часу і коштів він витратив на те, щоб встановити суму завданих збитків. Замість того, щоб приділити увагу своєму здоров'ю після виписки з лікарні, позивач змушений був займатись врегулюванням питань, пов'язаних із встановленням спричинених йому збитків, вести неприємні бесіди з винуватцем ДТП. Твердження відповідача, що позивач разом з оцінювачем ОСОБА_7. ніби- то штучно створили ситуацію, що відповідач не мав можливості бути присутнім при огляді пошкодженого транспортного засобу безпідставні, оскільки ні у день проведення огляду, ні у найближчі дні після його проведення відповідач не звертався до позивача із скаргами щодо факту проведення огляду транспортного засобу без його участі та не ініціював питання повторного проведення огляду. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є зацікавленими особами з боку відповідача, їх показання не можуть братися до уваги як такі, що є достовірними. Крім того, вказані особи не володіють інформацією по жодній значимій обставині справи, за виключенням того, як здійснювалась комунікація позивача, відповідача та оцінювача у день проведення огляду транспортного засобу. Факт відсутності зацікавлених осіб у огляді транспортного засобу не може бути самостійною підставою для невизнання в якості доказу Звіту про оцінку, оскільки дана обставина безпосередньо не впливає на встановлення суми збитків. Відповідачем не надано доказів на спростування розміру відновлювального ремонту та вартості складових КТЗ, які підлягають заміні.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 25 636, 60 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Посилається на те, що 13 жовтня 2016 року внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 10.2 Правил дорожнього руху України відбулось зіткнення автомобіля НОМЕР_1, що належить позивачу та автомобіля НОМЕР_2. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. 13 жовтня 2016 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» із заявою про настання події, а 17 жовтня 2016 року дооформив всі необхідні документи в страховій компанії. ОСОБА_3 «Страхова компанія «Провідна» №17-05/16193 від 11.12.2016рокупозивачу було повідомлено, що страхова виплата у сумі 19 255,40 грн. буде здійснена через систему Private Money в строки, визначені чинним законодавством. 16 січня 2017 року страхове відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»у вказаній сумі позивачу відшкодоване. Проте, коли позивач звернувся на спеціалізовану станцію техобслуговування «Форд» для ремонту свого автомобіля йому за ремонт пошкоджень внаслідок ДТП нарахували 124 548,28 грн., позивачем за власні кошти було замовлено незалежне дослідження щодо вартості матеріальних збитків, завданих ДТП, та встановлено, що такі збитки становлять суму 43892, 00 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно розрахунку ПрАТ «СК «Провідна» вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля «Форд», д.р.н. АІ7731СТ складає 19 255,40 грн., яке 16 січня 2017 року ПрАТ «СК «Провідна» виплатило позивачу.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 618/11-16, складеного СОД ФОП ОСОБА_7. на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту становить 43 892, 00 грн.

На підставі статей 1194,1188 ЦК України матеріальна шкода в розмірі 25 636,60 грн. підлягає стягненню з відповідача, як особи винної у ДТП.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких ОСОБА_2 зазнав у результаті дорожньо-транспортної пригоди та завданих збитків суд дійшов висновку про стягнення на його користь 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2016 року, відбулось зіткнення автомобіля НОМЕР_1, що належить позивачу та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.12.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. Відповідач визнав свою вину у вчиненні правопорушення. Постанова набрала законної сили 16.12.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

13 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»із заявою про настання події, а 17 жовтня 2016 року дооформив всі необхідні документи у страховій компанії.

В заяві про виплату страхового відшкодування позивач у розділі «Спосіб визначення розміру страхового відшкодування», друга сторінка заяви зазначив, що по калькуляції складеній спеціалістом Страховика у відповідності до вимог ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком Страховика згоден - підпис позивача».

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідокдорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.

Згідно із роз'ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Згідно ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до п. 1.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Керуючись вимогами п. 34.4 ст. 34 Закону, з метою визначення розміру збитків, завданих позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу, 21 грудня 2016 року спеціалістом ПрАТ «СК «Провідна» на підставі заяви позивача на виплату страхового відшкодування від 17.10.2016 року та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 із змінами та доповненнями від 24.07.2009 року №1335/5/1159 та за допомогою програмного продукту «Аудатекс», рекомендованого Міністерством юстиції для проведення авто товарознавчих досліджень було проведено Калькуляцію №.

Згідно розрахунку ПрАТ «СК «Провідна» вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля «Форд», д.р.н. АІ7731СТ складає 19 255,40 грн.

ЛистомПрАТ «СК «Провідна» №17-05/16193 від 11.12.2016 року позивача було повідомлено, що страхова виплата у сумі 19 255,40 грн. буде здійснена через систему Private Money в строки, визначені чинним законодавством.

16 січня 2017 року страхове відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» у вказаній сумі позивачу відшкодоване.

Позивач звернувся на спеціалізовану станцію техобслуговування «Форд» для ремонту свого автомобіля і за ремонт пошкоджень внаслідок ДТП нарахували 124548,28 грн.

Позичем за власні кошти було замовлено незалежне дослідження щодо вартості матеріальних збитків, завданих ДТП.

Згідно звітупро оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 618/11-16, складеного СОД ФОП ОСОБА_7. вартість відновлювального ремонту становить 43892, 00 грн.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно.

Відповідно до ч. 4 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача у розмірі 25 636,60 грн.

Згідноч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач пояснив, що подія, яка сталася суттєво вплинула на його психологічний стан, адже внаслідок ДТП від спричиненого стресу тривалий час він перебував у тривожному, дратівливому стані, не міг користуватись своїм автомобілем.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких ОСОБА_2 зазнав у результаті дорожньо-транспортної пригоди та завданих збитків суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на його користь 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги, що судом для визначення розміру завданої майнової шкоди безпідставно взято до уваги Звіт про вартість відновлювального ремонту, виконаний експертом ТОВ «Клевер експерт» колегія суддів не приймає до уваги.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На спростування вимог позивача щодо розміру заподіяної шкоди, відповідач не надав будь - якого висновку експерта чи спеціаліста у даній сфері діяльності.

В судовому засіданні в суді першої інстанції відповідач та його представник, не погоджуючись із звітом про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 618/11/16, складеного СОД ФОП ОСОБА_7., не заявили клопотання про проведення судово - технічної експертизи для визначення розміру завданої шкоди автомобілю позивача.

Крім того, в судовому засіданні в апеляційному суді відповідач та його представник підтвердили, що вони не вважають за необхідне проведення вказаної експертизи.

Твердження апеляційної скарги, що під час огляду транспортного засобу були відсутні зацікавлені особи колегія суддів оцінює критично, оскільки вказаний факт не являється самостійною підставою для неприйняття судом у якості доказу вищевказаного Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не доведено належними доказами факт заподіяння йому моральної шкоди внаслідок ДТП, колегія суддів не приймає до уваги враховуючи, що внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль позивача та порушено його звичний спосіб життя. Крім того, відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду, що вплинуло на морально - психологічний стан позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового стягнення з відповідача судового збору у розмірі 1280 грн. колегія суддів не приймає до уваги враховуючи наступне.

Подана позовна заява ОСОБА_2 містить вимогу майнового (відшкодування матеріальної шкоди) і немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди).

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, розмір судового збору за позовну вимогу ОСОБА_2 майнового характеру становив 640 грн. (1600 х 0,4 грн.)

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору за позовну вимогу ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди становив 640 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За умовами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп.

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення, яке міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 має інвалідність ІІ групи (а.с.10).

Згідно абз.3 п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 року, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Оскільки ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору, суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 1280 грн., що відповідає мінімальному розміру ставки судового збору за позовну вимогу майнового та немайнового характеру відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.