Справа № 587/1463/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Землюк А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Сумської районної держаної адміністрації про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що вона разом з іншими відповідачами дійсно з 1991 року не проживає в будинку позивачки, але добровільно відповідачі не знімаються з реєстрації за вказаною адресою, в зв'язку з тим, що їм більше не має де зареєструватися.

Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, хоч про розгляд справи повідомлялись.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Заслухавши позивачку, її представника, відповідачки ОСОБА_2, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з 20 грудня 1993 року ОСОБА_1 являється власницею житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 7).

Відповідачі по справі ОСОБА_2 являється донькою, а ОСОБА_3 - онучкою позивачки.

На даний час в житловому будинку, який на праві власності належить позивачці зареєстровано дев'ять осіб, серед яких також відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, разом з своїм сином ОСОБА_4, які фактично не проживають разом з позивачкою за вказаною адресою (а.с. 9).

Донька позивачки ОСОБА_2 має свою сім'ю та проживає окремо від позивачки з 1991 року, та яка з онукою позивачки разом зі її сином жодного дня в разом з позивачко не проживали.

Крім того, як зазначила позивачка про те, що за її адресою зареєстрована малолітню дитина ОСОБА_4 вона дізналася після того, як отримала довідку про склад сім'ї. Будь-якого дозволу на реєстрацію ОСОБА_5 позивачка не давала та при реєстрації її ніхто не повідомляв.

Будь-які речі відповідачів у будинку позивачки відсутні та позивачка жодних перешкод у користуванні будинком відповідачам не чинила.

Відповідно до довідки Бездрицької сільської ради ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбулося обстеження житлово-побутових умов №3 де встановлено, що відповідачі фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

На неодноразові прохання позивачки добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачі не дають згоди і не бажають зніматися з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, не зважаючи на постійне місце проживання за іншою адресою.

Єдиним власником будинку є ОСОБА_1 і всі витрати на утримання будинку, ремонту та сплати комунальних послуг несе тільки позивачка. Відповідачі не приймають участі в сплаті комунальних послуг. Крім того, велика кількість зареєстрованих осіб позбавляє позивачку права отримати субсидію, оскільки при розрахунку субсидії враховується доходи, які отримують відповідачі навіть не проживаючи разом з позивачкою.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК Украйни, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Вимога позивачки ґрунтується на ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджанням своїм майном.

Враховуючи викладене, необхідно визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (мешканки АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 (мешканку АДРЕСА_3), ОСОБА_3 (мешканку АДРЕСА_2 та ОСОБА_4 ( мешканця АДРЕСА_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Дашутін