ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 620/480/17

Провадження № 22ц/790/1279/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Кружиліної О.А., Кіся П.В.,

при секретарі Прокопчук І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Зачепилівського району Харківської області, Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області, третя особа: ОСОБА_4, про скасування рішень органу місцевого самоврядування та права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Зачепилівського району Харківської області, Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області, ОСОБА_4 про скасування рішень органу місцевого самоврядування та права власності.

Позовна заява мотивована тим, що вона 24 листопада 1972 року придбала у ОСОБА_5 житловий будинок, який розташований в с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області.

Вказаний будинок за власні кошти її та рідних в 1977-1978 роках капітально перебудували та залишила в ньому проживати свою матір ОСОБА_6 з донькою та молодшого брата ОСОБА_7 з його сімєю, в тому числі і стороною по справі ОСОБА_4, а вона з 1979 року по теперішній час проживала окремо.

Після смерті в червні 2016 року молодшого брата ОСОБА_7 вона вирішила оформити документи на будинок але дізналася, що спірний будинок оформлений на її племінника ОСОБА_4, тому вона звернулася до суду з вказаним вище позовом та просить задовольнити його.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_8 просили суд позов задовольнити в повному обсязі, та частково скасувати рішення від березня 1994 року № 17 в частині включення до списку господарств по ОСОБА_3 сільської ради Зачепилівського району Харківської області станом на 01.01.1994 року ОСОБА_7 як господаря спільного будинку, від 30 липня 2009 року № 56, скасувати право власності виданого ОСОБА_7 на житловий будинок за адресою; с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області, вул. Харківська 84, скасувати Свідоцтво про право на спадщину № 70 від 08.02.2017 року видане ОСОБА_4 житловий будинок за адресою; с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області, вул. Харківська 84.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Зачепилівського району Харківської області ОСОБА_9 позов не визнала, та надала пояснення в якому вказала, що згідно записами погосподарських книг, які затверджені Держкомстатом основним документом обліку є форма № 1, що включає в себе і облік домогосподарств та їх власників. Власником спірного домоволодіння являлася ОСОБА_6, а з 1994 року по час смерті до 14 червня 2016 року власником домоволодіння був ОСОБА_7, який в 2009 році спірний будинок оформив належним чином згідно з рішенням ОСОБА_3 сільської ради Зачепилівського району Харківської області, яке є законним як на день їх прийняття так і на теперішній час.

Відповідач - Зачепилівська державна нотаріальна контора в особі завідуючої ОСОБА_10 надала заперечення до позову, який не визнала та вказала, що після смерті ОСОБА_7, який помер 14 червня 2016 року спадкоємець за законом ОСОБА_4 отримав Свідоцтво на спадщину 08 лютого 2017 року за № 70 на законних підставах, так як інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого були відсутні, спору стосовно спадкового майна не виникало.

У судовому засіданні третя особа - ОСОБА_4 пояснив, що після смерті батька ОСОБА_7 який помер 14 червня 2016 року звернувся до нотаріальної контори та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, інших спадкоємців не було.

Як йому відомо спірний будинок був побудований його батьком та тіткою позивача по справі ОСОБА_1 іншими родичами для його бабусі ОСОБА_6, яка потім там проживала з його батьком ОСОБА_7 до смерті. Будинок, який був оформлений на ОСОБА_1 був знесений, а на його місті побудований новий будинок, який в подальшому і був оформлений на його батька ОСОБА_7А, на законних підставах.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Зачепилівського району Харківської області, Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області, третя особа: ОСОБА_4 про скасування рішень органу місцевого самоврядування та права власності - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суд першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно було зясовано обставини справи, а сама предмет спору, чи був будинок новоствореним чи його реконструювали, хто саме був забудовником.

Апелянт зазначає, що не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а саме, не є встановленим факт правомірності занесення вірних даних до по господарських книг, вказує на те, що в момент купівлі-продажу житлового будинку в 1972 році до моменту його руйнування власником була ОСОБА_1, проте до по господарської книги за 1971-1973 та 1974-1977 р.р. вона внесена не була; не є встановленою обставина зміни розміру житлової площі будинку.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року у складі судді Бойко Г.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Зачепилівського району Харківської області, Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області, третя особа: ОСОБА_4, про скасування рішень органу місцевого самоврядування та права власності.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2018 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Зачепилівського району Харківської області, Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області, третя особа: ОСОБА_4 про скасування рішень органу місцевого самоврядування та права власності.

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Харківської області на 09 год. 00 хв. 16 квітня 2018 року.

14 червня 2018 року до Апеляційного суду Харківської області надійшли заперечення завідуючої Зачепилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, в яких зазначила, що ОСОБА_7 звернувся до бюро технічної інвентаризації 2009 року та отримав свідоцтво про право власності 12 грудня 2009 року на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради від 30 липня 2009 року № 56 та списків по господарських книг. ОСОБА_7 помер 14 червня 2016 року спадкоємець ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 08 лютого 2017 року за № 70. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого були відсутні, спору стосовно спадкового майна не виникало.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення з'явившихся учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що згідно договору купівлі-продажу від 24 листопада 1972 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 житловий будинок, який розташований в с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області. (а.с. 16).

Згідно відомостей книги запису нотаріальних дій за 1972 рік складено та посвідчено договір купівлі-продажу жилого будинку між ОСОБА_11 та ОСОБА_1, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 55).

Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 56 від 30 липня 2009 року визнано право власності на житловий будинок, згідно поданої заяви ОСОБА_12 та на підставі по господарської книги по ОСОБА_3 сільській раді (а.с. 21).

Відповідно до погосподарської книги ОСОБА_3 сільської ради на 1971, 1972, 1973 р.р. у житловому будинку за адресою: с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області проживали ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 57).

Згідно даних погосподарської книги № 3 ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів на 1974, 1975, 1976 рік, у спірному будинку за вказаною адресою проживали: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 60).

Згідно даних погосподарської книги № 3 ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів на 1977, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982 рік, у спірному будинку за вказаною адресою проживали: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 63,66).

Згідно даних погосподарської книги № 3 ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів на 1983, 1984, 1985 рік, у спірному будинку за вказаною адресою проживали: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 69).

Згідно даних погосподарської книги № 3 ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів на 1986, 1987, 1988, 1989, 1990 рік у спірному будинку за вказаною адресою проживали: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 72).

Згідно даних погосподарської книги № 7 ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів на 1991, 1992, 1993, 1994 рік у спірному будинку за вказаною адресою проживали: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 75).

Згідно даних погосподарської книги № 3 ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів на 1995 рік у спірному будинку за вказаною адресою проживали: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 79).

Відповідно до погосподарської книги № 3 ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів на 2001-2005 р.р. до списку членів домогосподарства належали ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 82).

Відповідно до погосподарської книги № 3 ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів на 2006-2010 р.р. до списку членів домогосподарства належали ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 85).

Відповідно до погосподарської книги № 5 ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів на 2011-2015 р.р. до списку членів домогосподарства належали ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 89).

Рішенням ОСОБА_3 сільської ради народних депутатів виконавчий комітет від 05 вересня 1994 року вирішив клопотати перед виконкомом ОСОБА_3 ради народних депутатів видати вищевказаним громадянам свідоцтва про право приватної власності згідно з п. 20 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу», затвердженої Міністром комунального господарства Української РСР ОСОБА_15 31 січня 1966 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 підтвердили, що спірний будинок був перебудований спільно рідними та близькими ОСОБА_1 в якому потім проживала її мати ОСОБА_6 та молодший брат із сім'єю ОСОБА_7, який помер 14.06.2016 року.

Житловий будинок, який розташований в с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області, належав на підставі договору купівлі продажу від 24 листопада 1972 року ОСОБА_1 був розміром 24,00 кв.м.

Пововстановлюючі документи на житловий будинок площею 44, 10 кв.м ОСОБА_1 не виготовила та повторно належним чином не зареєструвала.

Правовідносини, які виникли під час укладення позивачем договору купівлі продажу будинку в 1972 році регулювались нормами законодавства чинного на момент здійснення правочину, а саме ЦК УССР 1963 року.

Згідно зі ст. 227 ч. 2 ЦК УССР договір купівлі продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, який вона зареєструвала, що підтверджується наданими доказами та не оспорюється сторонами.

Відповідно до положень Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, міст і селищ міського типу УРСР, реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності.

Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих.

При відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції (додаток N 1), зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це. В заяві повинні бути зазначені: а) причини відсутності правовстановлюючих документів;б) факти, що стверджують право власності.

До заяви повинні бути додані: а) довідка органу комунального господарства за підписами керуючого і бухгалтера про те, що дане домоволодіння або будинок

не знаходиться на його балансі; б) інші документи, що можуть бути доказом по справі.

Для вирішення питання про можливість оформлення права власності (п. 10) виконком місцевої Ради депутатів трудящих доручає бюро технічної інвентаризації: а) оглянути будинок (домоволодіння); б) одержати відомості у громадян, які проживають у будинку,

зазначеному заявником, а також у сусідніх будинках, та з'ясувати, хто являється його власником. Про час огляду і збирання відомостей бюро технічної інвентаризації вивішує об'яви на видному місці на даному будинку і сусідніх будинках; в) скласти акт огляду будинку (домоволодіння) і одержати відомості за підписом представника бюро технічної інвентаризації і громадян, які дали відомості; г) перевірити документи і відомості, подані заявником, порівнюючи їх з матеріалами, що зібрані на місці огляду будинку (домоволодіння), із відомостями, одержаними від громадян.

Бюро технічної інвентаризації на підставі зібраних матеріалів, а також матеріалів, поданих заявником, складає мотивований висновок про те, чи належить будівля заявнику, і подає його виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, який виносить

відповідне рішення. Після винесення виконкомом рішення про оформлення права

власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих видає власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою.

При винесенні виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, що належить місцевій Раді депутатів трудящих, державній, кооперативній або громадській установі, підприємству чи організації, бюро технічної інвентаризації, на підставі цього рішення, провадить реєстрацію будинку або домоволодіння та видає реєстраційне посвідчення.

В обгрунтування заперечень на позовну заяву ОСОБА_3 сільська рада Зачепилівського району Харківської області зазначала, що у громадян не було правовстановлюючих документів на житлові будинки на підставі рішення № 17 від 05 вересня 1994 року ОСОБА_3 сільською радою народних депутатів виконавчого комітету були зроблені списки для оформлення та видачі цим громадянам свідоцтва про право власності на житлові будинки. Згідно списку домоволодінь по ОСОБА_3 сільській раді на 01 січня 1994 року житловий будинок в с. Миколаївка по вул. Харківська, б/н, значиться за ОСОБА_7, як новобудова. Житловий будинок, який розташований в с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області, який належав на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 від 24 листопада 1972 року, був придбаний для побудови на даній земельній ділянці іншого житлового будинку з іншою площею.

П. 20 Інструкції визначено, щовласник змінюється на підставі по господарської книги у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: а) при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам;б) окремо складаються списки на будинки та домоволодіння, належні державним, кооперативним та громадським установам, підприємствам і організаціям.

На підставі рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок (домоволодіння) власникові видається свідоцтво про це (додаток N 2, 2-а), або реєстраційне посвідчення (додаток N 3, 3-а);в) при відсутності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації, в кожному окремому випадку, за заявою зацікавленої особи провадить обслідування в порядку, передбаченому пп. 10 - 12 цієї інструкції. Обслідування провадиться також у випадках, коли записи, що є в погосподарських книгах, викликають у бюро технічної інвентаризації сумнів у їх достовірності.

В 1994 році відповідно до Інструкції про порядок реєстрації домогосподарств та домоволодінь виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Харківської області була проведена інвентаризація наявних домогосподарств на території сільської ради та зібранні докази про їх власників на підставі чого були надані рішення про визнання права власності на житлові будинки та земельні ділянки.

Згідно досліджених вище відомостей погосподарських книг, які є основним документом обліку, що включає дані і про власників будинків на день інвентаризації власником спірного будинку був ОСОБА_7

ОСОБА_7 звернувся до бюро технічної інвентаризації 2009 року та отримав свідоцтво про право власності 12 грудня 2009 року на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради від 30 липня 2009 року № 56 та списків по господарських книг. ОСОБА_7 помер 14 червня 2016 року спадкоємець ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 08 лютого 2017 року за № 70.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 грудня 2009 року власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська, є ОСОБА_7 (а.с. 100).

Згідно відомостей Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» м. Красноград, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Миколаївка, вул. Харківська належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності САС № 266951від 02 грудня 2009 року Виконкому ОСОБА_3 сільської ради (а.с. 101).

14 червня 2016 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер, останнє місце проживання якого було: с. Миколаївка, вул. Харківська, буд. 84.

Згідно ст. 1269 ЦК Україниспадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Стаття 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно заяви від 04 жовтня 2016 року за № 554, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, прийняв спадщину як за законом, так і за заповітом, та за заповідальним розпорядженням. (а.с. 102).

08 лютого 2017 року державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого, спадкоємцем майна ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, є його син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с. Миколаївка, вул. Харківська, буд. 84 Зачепилівського району Харківської області, спадкова справа № 185/2016, зареєстровано в реєстрі за № 70 (а.с. 103).

Таким чином, ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок та господарські будівлі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, які належали померлому ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Харківської області 02 грудня 2009 року та зареєстрованого в КПТІ «Інвентаризатор» м. Красноград 02 грудня 2009 року в реєстровій Книзі під реєстровим № 3-457.

Враховуючи викладене, ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ОСОБА_1 не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та доводів апеляційної скарги. В обгрунтування доводів апеляційної скарги та позовної заяви позивачем та її представником не надано будь-якої технічної документації щодо житлового будинку придбаного на підставі договору купівлі-продажу від 24 листопада 1972 року ні житлового будинку на який було оформлено право власності за померлим ОСОБА_7 В обгрунтування заперечень на апеляційну скаргу сільська рада зазначає, що на підставі проведеної інвентаризації були надані списки власників житлових будинків по населених пунктах в Красноградське бюро технічної інвентаризації, виконавчим комітетом збирались докази про власників та проведено інвентаризацію домогосподарств. Клопотання про витребування технічної документації, матеріалів інвентаризації або акту про прийняття будинку в експлуатацію сторонами по справі заявлено не було.

Апелянт зазначає, що суд не не з'ясував чи новостворений був будинок чи його реконструювали.

З листа Зачепилівської державної контори вбачається, що у ОСОБА_1 не було правового документа на спірний житловий будинок, оскільки вона здала правовий документ на житловий будинок в виконком ОСОБА_3 сільської ради для отримання іншого на іншого громадянина, який побудував новий житловий будинок . Відомості або докази спростовуючи вказані твердження позивачем не надано .

Разом з тим, без наявності первинної технічної документації на будинок (будинки) суд позбавлений можливості перевірити вказані доводи та встановити фактичні обставини справи.

Аналогічним чином без наявності належних та допустимих доказів суд позбавлений можливості перевірити наявність обставин (фактів), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення щодо особи яка здійснювала будівництво житлового будинку.

Ані в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції позивачем та її представником не заявлялись клопотання про забезпечення доказів, в отриманні яких у них виникають труднощі.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відмову у задоволені позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального праві, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді