ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/625/18 р.
2/622/490/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Шабас О.С.,

за участю секретаря Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування її житлом за адресою: Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, вул. Разіна, 4.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 4 з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Разіна в смт Золочів Золочівського району Харківської області. В цьому будинку зі згоди позивача був прописаний її син ОСОБА_2, який за адресою реєстрації не проживає більше трьох років, проте добровільно знятися з реєстрації у вказаному будинку відповідач відмовляється, що порушує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, через що вона була змушена звернутися до суду зі вказаним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, відповідно до якої вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов, розгляд справи просила здійснювати без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення про направлення судових повісток за адресою реєстрації відповідача. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходила

У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що будинок № 4 по вулиці Разіна в смт Золочів Золочівського району Харківської області належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу будинку від 11.02.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 28, витягу з державного реєстру правочинів № 11003397 від 11.02.2012 року, витягу про державну реєстрацію прав комунального підприємства «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району»№ 33242469 від 21.02.2012 року та реєстраційного напису на право встановлювальному документі.

За відомостями виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золчоівського району Харківської області від 12.10.2018 року вих. № 3072 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з 23.02.2012 року.

Інформація аналогічного змісту міститься у наявній в матеріалах справи копії домової книги на житловий будинок № 4 по вулиці Разіна в смт Золочів, відповідно до якої, ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному будинку з 23.02.2012 року

Згідно актів, складених комісією у складі вуличного депутата Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_4 та сусідів ОСОБА_5, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_6, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, від 23.07.2017 року, від 29.12.2017 року, від 21.03.2018 року та від 20.11.2018 року на момент обстеження домоволодіння, розташованого за адресою: Харківська область, смт Золчоів, вул.. Разіна, 4, власником якого є ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, в данному домоволодіння ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст.15, 23,405 ЦК України. Крім того основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.

Статтею 405 ЦК України окреслено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Так, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV прокоментовано порядок та підстави зняття з реєстрації місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, як син позивача ОСОБА_1, зареєстрований за вказаною у позовній заяві адресою, проте є відсутнім за місцем реєстрації понад 1 рік. Проживаючи за іншою адресою, спірним житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника будинку ОСОБА_1 Доказів наявності домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно відсутності останнього у будинку, суду не надано, в зв'язку з чим, в розумінні положень ч. 2 ст. 405 ЦК України суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування вказаним житлом. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у повному обсязі, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, Золочівський район, смт Золочів, вул. Разіна, 4.

На підставі викладеного, та керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст., ст. 10,11, 209, 212, 214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 4 по вулиці Разіна в смт Золочів Золочівського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до вимогп.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судовоїінформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, щодіяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Повний текст рішення було виготовлено 20.12.2018 року

Суддя О. С.Шабас