АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 184/1781/13-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_1 Хиу Занга, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження згідно ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року, яке ухвалене суддею Томашем В.І. у м. Покров,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ( надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір 253354-CRED. Згідно умов якого вона отримала кредит у розмірі 20000 грн. та зобовязалася повернути до 25 березня 2010 p., зі сплатою за відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В якості забезпечення виконання зобовязань за укладеним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 30 вересня 2008 року укладено договір поруки №253354- CRED -1. Також, того ж дня 30 вересня 2008 договір поруки укладено між позивачем та ОСОБА_2 За умовами укладених договорів поручителі зобовязалися нести солідарну відповідальність із боржником у звязку із невиконанням останнім обовязків по кредитному договору у повному обсязі.

У звязку із неналежним виконанням боржником та поручителями умов кредитного договору утворилась заборгованість, яку Банк просить суд стягнути з відповідачів солідарно у розмірі 63555,15 грн., з яких : 17726,18 грн. заборгованість по кредиту, 42564,44 грн. заборгованість за відсотками, штраф 3264,53 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №253354-CRED від 30 вересня 2008 року в сумі 63555,15 грн., та витрати зі сплати судового збору у сумі 635,55грн.

Не погоджуючись із рішенням судувідповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього солідарно кредитної заборгованості, із ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог до нього, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справита порушення норм матеріального та процесуального права.

В мотивування апеляційної скарги зазначив, що відсутність його у судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції є поважною. За станом здоровя не міг прийняти участь у розгляді справи, що позбавило його на судовий захист та надання заперечень проти заявленого позову. Вважає, що судом не досліджено, що вимоги до нього, як до поручителя, заявлено після закінчення строку дії поруки. Помилково не застосовано положення ч.4 ст.551 ЦК України.

У відзиву на апеляційну скаргу представник ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається. Що порука не припинена, оскільки позивач реалізував своє право звернення із вимогою до поручителя звернувшись у травні 2010 року із позовом до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі не виконували і мають заборгованість у розмірі 63555,15 грн., яка підлягає солідарному стягненню з них на користь позивача.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується поручителем ОСОБА_2 в частині стягнення з нього, як поручителя, солідарно кредитної заборгованості.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судом встановлено, що 30.09.2008 року ПАТ КБ ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір 253354-CRED, за умовами якого, вона отримала в кредит кошти у розмірі 20000 грн.,є зі сплатою 31,500% річних, на строк до 25.03.2010 p. та зобов'язалась повернути кредит, сплатити відсотки за його користування в строки, порядку, встановлених кредитним договором ( а.с.9-11).

Відповідно до умов укладеного договору, ОСОБА_1 зобовязалась здійснювати погашення кредитної заборгованості згідно укладеного графіку, який є додатком до кредитного договору. Вносити щомісячний платіж для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом та відсотками, по 1401,18 грн. ( а.с.11 на звороті).

В якості забезпечення виконання зобовязань за укладеним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 30 вересня 2008 року укладено договір поруки №253354- CRED -1. ( а.с.14)

Також, задля забезпечення виконання зобовязань за укладеним кредитним договором того ж дня 30 вересня 2008 укладено договір поруки між позивачем та ОСОБА_2 (а.с.14 на звороті)

За умовами укладених договорів поручителі зобовязалися нести солідарну відповідальність із боржником у звязку із невиконанням останнім обовязків по кредитному договору у повному обсязі.

В порушення умов кредитного Договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання не виконала, не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку із чим, станом на 21.04.2013 року виникла заборгованість - 63555.15 гри., яка складається з наступного: 17726.18 грн. - заборгованість за кредитом; 42564.44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до Договору: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина), 3014.53 грн. - штраф (процентна складова) згідно до приведеного розрахунку суми заборгованості.

Між сторонами виникли правовідносини, щодо належного виконання відповідача кредитних зобовязань.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з п.п.2.2.2,2.2.3, Кредитного договору, позичальник зобовязався здійснювати погашення заборгованості за кредитом та відсотками у строки згідно Графіку погашення, які визначені в Додатку №1, яке є невідємною частиною даного Договору.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги в частині припинення дії договору поруки за умови не звернення кредитора до поручителя із письмовою вимогою про повернення кредитних коштів протягом 6 місяців з дня виникнення заборгованості до кожного з чергових платежів, а також протягом 6 місяців зі закінченням строку повного погашення кредиту.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно із умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Виходячи з положення другого речення ч.4 ст.559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом 6 міс. з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням ( якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами).

Як видно з графіку погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 зобовязана здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості із останнім платежем 25 березня 2010 року ( а.с.11).

Вперше із вимогою як до боржника так і до поручителів, зокрема ОСОБА_2, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся у травні 2010 року, шляхом предявлення позову до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, яким 01 жовтня 2010 року ухвалено заочне рішення, яке не виконане.

Отже, порука ОСОБА_2 по кредитному договору №253354-CRED від 30 вересня 2008 року не припинилась, тому поручитель ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за невиконання ОСОБА_1 кредитних зобовязань.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному суді» №12 від 24жовтня 2008 року, суд апеляційної інстанції, у разі встановлення при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частиною четвертою статті 367ЦПК та провести перевірку справи в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору №253354-CRED від 30 вересня 2008 року в сумі 30362,88 грн., яка складається із 17726,18 грн. заборгованості за кредитом, 10952,75 грн. заборгованості по відсоткам, а також 1683,95 грн. штрафи.

Наявність рішення суду за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Проте, й подвійне стягнення заборгованості за кредитом та відсотками, є неприпустимим. Оскільки є рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2010 року, яким вирішено спірне питання в частині стягнення солідарно з відповідачів кредитної заборгованості за тілом кредиту та відсотків за період по 17 травня 2010 року, тому оскаржуване рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Підстави припинення зобовязання передбачені ст. ст. 599601, 604609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В абз. 1, 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599601 , 604609 ЦК України.

Наявність судового рішення не припинило боргових зобовязань відповідачів.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов'язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами укладеного кредитного договору не передбачено розмір відсоткової ставки після закінчення строку дії договору.

Колегія суддів приходить до висновку, що за період з 29 червня 2010 р. по 20 травня 2013 р. позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на стягнення з відповідачів відсотків у звязку із порушенням виконання грошового зобовязання в порядку ст.625 ЦК України, в сумі 2512,27 грн. Виходячи з розрахунку заборгованості за кредитом та відсотками за рішенням суду 28678,93 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного урахуванням обставин справи, із порушенням ч.4 ст.551 ЦК України, не ураховано наявність судового рішення, яким стягнуто солідарно кредитну заборгованість з відповідачів, тому на підставі положення п.п.1,3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованості по відсоткам за кредитним договором №253354-CRED від 30 вересня 2008 року.

Відповідач ОСОБА_2, як особа з інвалідністю 1 групи, звільнений від сплати судового збору.

Тому з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 в рівних частках на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору з кожного по 125,77 грн., пропорційно до задоволених вимог, згідно розрахунку (635,55х2515,27:6355) грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року сксувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_1 Хиу Занга, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №253354-CRED від 30 вересня 2008 року у вигляді відсотків за користування коштами за період з 29 червня 2010 р. по 20 травня 2013 р. в сумі 2512,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_1 Хиу Занга, в рівних частинах з кожного на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору по 125,77 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 30 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: