Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2018 Справа №607/10841/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Грицак Р.М.

за участі секретаря судового засідання Чех Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права на земельну ділянку (пай). Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що він працював в КСП «Драганівський» (колгосп імені Дмитрова) який знаходився в с. Драганівка Тернопільського району на посаді інженера, завідуючим цегельним заводом когоспу, головою профспілкового комітету колгоспу, а 15.04.1979 року був прийнятий в члени колгоспу де продовжував працювати до 29.06.1987 року. 29.06.1987 року він був обраний на виборну посаду органу місцевого самоврядування - головою виконкому Драганівської сільської ради народних депутатів, де працював в 1995 році та був членом КСП «Драганівка». На час паювання колективних земель, що перебували в колективній власності КСП «Драганівський», він фактично був членом даного колективного підприємства, а тому відповідно до Земельного кодексу України (в редакції 1992 року), Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», він отримав право на земельну частку (пай). Однак йому не було виділено земельної ділянки (паю), а тому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 2,89 га у кадастровій зоні №01 квартал 001 КОАТУУ за рахунок не розпайованих с/г угідь в КСП «Драганівський» резервного фонду на території Драгінівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак подав суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що згідно рішення №1 1 сесії 22 скликання Драганівської сільської ради народних депутатів від 07.07.1994 року ОСОБА_1 працював секретарем виконкому сільської ради та його повноваження були припинені 05.09.1994 року рішенням №4 1 сесії 22 скликання Драганівської сільської ради народних депутатів, оскільки секретарем обрано ОСОБА_3 Оскільки на момент розпаювання ОСОБА_1 не являвся членом колгоспу «Драганівський» керуючись Указом Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» позивач не був включений загальними зборами колгоспу у список власників земельних часток (паїв). В задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 виданої ОСОБА_1, 1955 р-н., останній 15.04.1979 року був прийнятий на роботу в колгосп ім. Димитрова на посаду інженера по техніці безпеки, 13.04.1984 року переведений на посаду директора цегельного заводу колгоспу, 29.08.1985 року переведений на посаду голови профспілкового комітету колгоспу, 29.07.1987 року звільнений з посади у зв'язку з обранням головою Драганівської сільської ради, 03.08.1995 року звільнений у зв'язку з закінченням строку повноважень голови сільської ради. У подальшому позивач працював сільським головою с. Підгороднє. Рішенням №1 1 сесії 22 скликання Драганівської сільської ради народних депутатів від 07.07.1994 року вирішено : до формування нових органів Ради виконавчого комітету, постійних комісій, інших структур - покласти забезпечення організаційно-технічних функцій на існуючі органи та секретаря виконкому ОСОБА_5

Повноваження ОСОБА_1, як секретаря виконкому сільської припинені 05.09.1994 року рішенням №4 1 сесії 22 скликання Драганівської сільської ради народних депутатів, оскільки секретарем обрано ОСОБА_3

Згідно протоколу загальних зборів колгоспу «Драганівка» від 23.03.1995 року, вирішено : 1.Прийняти колективну форму власності на землю; 2. Погодити із складом комісії по роздержавленню і приватизації землі; 3. Із земель колгоспу визначити ділянки державної власності; 4. Створити резервний фонд земель для подальшого перерозподілу під земельні частки громадянам, які набувають право на середню земельну частку.

Державним актом на право колективної власності на землю серії ТР 0086 від 16.09.1995 р., виданого на підставі рішення Драганівської сільської ради від 31.08.1995 року, колгоспу «Драганівський» передано у колективну власність 15579 га землі згідно з планом в с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області.

Пунктом 1Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п.2 Указу Президента України №720 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільсько-господарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», пай є власністю члена підприємства.

Врегулювання питання членства в КСП передбачене Статутом колективного сільськогосподарського підприємства колгоспу «Драганівський» прийнятого на загальних зборах від 26.01.1992 року, зареєстрованого 27.12.1993 року за №762 розпорядженням представника президента України в Тернопільському районі.

Так відповідно до п. 3.6 Статуту членство у підприємстві припиняється в разі виходу або виключення з членів підприємства.

Доказів про добровільний вихід позивача ОСОБА_1 чи його виключення з членів колгоспу матеріали справи не містять.

Пунктом 3.9 Статуту КСП «Драганівський» передбачено збереження членства КСП при обранні на виборну посаду і при припиненні роботи по старості, якщо вони не виїхали на постійне місце проживання в іншу місцевість.

Згідно запису про місце проживання у паспорті позивача, ОСОБА_1 з 15.02.1979 року зареєстрований та проживає в с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на час паювання колективних земель, що перебували в колективній власності колгоспу КСП «Драганівський», позивач фактично був членом даного колективного підприємства, а тому відповідно до Земельного кодексу України (в редакції 1992 року), Указів Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» він отримав право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п.п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного списку пайовиків особи, яка була членом колективного підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 і має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) в розмірі 2,89 га у кадастровій зоні №01 квартал 001 КОАТУУ за рахунок не розпайованих сільськогосподарських угідь в КСП «Драганівський» резервного фонду на території Драгінівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

На підставі наведеного та керуючись Указом ПрезидентаУкраїни №720/95 від 08серпня 1995року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», ст.ст. 12, 19, 76, 81, 258, 259, 264, 265, 268, 352 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) в розмірі 2, 89 га у кадастровій зоні № 01 Квартал 001 КОАТУУ за рахунок нерозпайованих сільськогосподарських угідь в КСП «Драганівський» резервного фонду на території Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 27 серпня 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак