Справа № 524/4164/18
Провадження № 2/524/1788/18
12 грудня 2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: Головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Воблікової І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Свої вимоги позивач, ОСОБА_1, мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, який є його сином. З 2014 року відповідач не проживає у даній квартирі. У зв'язку із тим, що відповідач зареєстрований в належному йому житлі, він вимушений сплачувати кошти за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням факту його реєстрації.
Позивач, ОСОБА_1, надіслав заяву, у якій зазначив, що позов підтримує і просить задовольнити. Розгляд справи просив проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
ІІ. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив не надіслав.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.
Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Факт не проживання ОСОБА_2 з 2014 року у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом ОСББ «Маяк».
Частиною 1 ст. 29 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом.
Статтями 64, 156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника квартири (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім'ї власника жилого квартири (квартири), які проживають разом з ним у квартири (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.
V.ОЦІНКА СУДУ
Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі більше 1 року, а його реєстрація у квартирі АДРЕСА_1 створює перешкоди для власника квартири, викликані необхідністю сплачувати вартість комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають захисту, а позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Таким чином, суд визнає ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 Полтавської області.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 Полтавської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на корись ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць