Справа № 635/2306/18
Провадження № 2/635/1882/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Крилєвській І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с.Безруки, Вишневий вїзд, 1 до Слобожанської сільської ради Харківського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, Харківській район, с.Слобожанське, вул.Миру, 46, третя особа: ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківській район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19 про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що її чоловік - ОСОБА_3 помер 14 серпня 2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлових будинків літер А-1 та літер Б-1 та господарських споруд (вбиральня літер В, погріб літер Гп, літня кухня літер Г, сараї літер Д, З, гаражі літер Е, Л, М, навіс Ж, огорожа № 1-4, колодязь К), які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківській район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19.

У 2015 році позивач звернулась до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини, у відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України Також разом з нею до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області звернувся син спадкодавця - ОСОБА_2 та заявив про обовязкову частку у спадщині, у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України. 18 травня 2017 року позивачу державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом №3-803.

14 вересня 2017 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою держаним нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка складалась з житлового будинку літер Б-1, загальною площею 48 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19, після смерті ОСОБА_3, оскільки не надано документів що посвідчують право власності спадкодавця на це майно.

У звязку з чим просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 7/8 часток житлового будинку літер Б-1, загальною площею 48,00 кв.м., житловою площею 39,30 кв.м., який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19.

Справу було передано в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Караченцева І.В.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року позов було залишено без руху і позивачеві був наданий строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали.

24 травня 2018 року представником позивача вказані в ухвалі суду недоліки були усунені.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

17 липня 2018 року третя особа - ОСОБА_4, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у відповідності до ст.52 ЦПК України звернулась до суду з позовною заявою де вказує, що її колишній чоловік - ОСОБА_3 помер 14 серпня 2014 року. З ОСОБА_3 ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1967 року по 2010 рік, тобто сорок три роки. За час шлюбних відносин з ОСОБА_3, ними було побудовано житловий будинок літер Б-1 та господарські споруди (вбиральня літер В, погріб літер Гп, літня кухня літер Г, сараї літер Д, З, гаражі літер Е, Л, М, навіс Ж, огорожа № 1-4, колодязь К), за адресою: Харківська область, Харківській район, с. Слобожанське, вул. Зелена, буд. 19. Право власності на ці обєкти не було зареєстровано.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, вважає, що вищезазначене нерухоме майно є спільним майном, набутим за час шлюбних відносин з ОСОБА_3.

У звязку з чим просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину зазначеного вище майна.

Позов ОСОБА_5 було прийнято до сумісного розгляду з позовом ОСОБА_1

На підставі розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області №01-02/61 від 01.08.2018 року, у зв'язку зі звільненням судді Караченцева І.В. у відставку, було проведено повторний авторозподіл справи та справу було передано судді Панас Н.Л.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року справу було прийнято до провадження і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року, у відповідності до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, Слобожанської сільської ради Харківського району Харківської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування було залишено без розгляду, за заявою позивача.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Слобожанської сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник у судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Просили прийняти рішення на розсуд суду, у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Третя особа та його представник у судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Просили постановити рішення на розсуд суду, у відповідності з діючим законодавством.

Оскільки сторони у судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не проводилось.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб від 21.07.2012 року, виданого Виконавчим комітетом Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 21 липня 2012 року уклали між собою шлюб (а.с.15).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого 18 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 помер 14 серпня 2014 року (а.с.16).

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: житлових будинків літер А-1 та літер Б-1 та господарських споруд: вбиральня літер В, погріб літер Гп, літня кухня літер Г, сараї літер Д, З, гаражі літер Е, Л, М, навіс Ж, огорожа № 1-4, колодязь К, які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківській район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19. Зазначене майно належало спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 29.01.1981 року виконавчим комітетом Жовтневої сільської Ради народних депутатів Харківського району Харківської області, за реєстровим №4 (а.с.9-14).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №784 і яким ОСОБА_3 заповів усе належне йому на час смерті майно ОСОБА_1 (а.с.23).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст.1216 Цивільним Кодексом України.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Так, згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Судом встановлено, що у 2015 році позивач звернулась до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини, у відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, також разом з нею звернувся син спадкодавця - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та заявив про обовязкову частку у спадщині, у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України, як інвалід другої групи.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 18 травня 2017 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_7, реєстровий №3-803, позивач отримала в спадщину 7/8 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруди, які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19. До складу отриманої позивачем спадщини входять: житловий будинок літер А-1 та господарські споруди: вбиральня літер В, погріб літер Гп, літня кухня літер Г, сарай літер Д, гаражі літер Е, Л, М, навіс літер Ж, сарай літер З, огорожа № 1-4 (а.с.19).

Також судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_7 від 14 вересня 2017 року відмовлено позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок літер Б-1, загальною площею 48,00 кв.м., житловою площею 39,30 кв.м., розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19, оскільки не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на це майно (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності.

Відповідно до п.4.12 та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок , а також відсутні оригінали державних актів на земельні ділянки.

Відповідно до ст.ст.25, 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється.

Згідно з роз'ясненням Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 - в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296 - 1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Згідно з технічним паспортом від 10.02.2005 року на ОСОБА_3 були проінвентаризовані будинки літер А-1 та Б-1 та господарські споруди: вбиральня літер В, погріб літер Гп, літня кухня літер Г, сараї літер Д, З, гаражі літер Е, Л, М, навіс Ж, огорожа № 1-4, колодязь К, які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківській район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19 (а.с.11-14).

Як вбачається з відповіді КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 27.03.2017 року, право власності на будинок літер Б-1 за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19, за матеріалами інвентаризаційної справи зареєстроване не було, але це домоволодіння проінвентаризовано, станом на 10.03.2005 року, на ОСОБА_3 (а.с.127 зворот).

В судовому засіданні встановлено, що будинок літер Б-1 за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19, у 1980 році був побудований ОСОБА_3 на земельній ділянці, що була надана йому в постійне користування для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності та беручи до уваги, що відповідач цілком визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення, та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне залишити витрати по оплаті судового збору за позивачем.

На підставі вищевказаного, ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.ст.ст.7, 8, 9-11, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с.Безруки, Вишневий вїзд, 1 до Слобожанської сільської ради Харківського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, Харківській район, с.Слобожанське, вул.Миру, 46, третя особа: ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківській район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19 про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с.Безруки, Вишневий вїзд, 1 право власності на 7/8 часток житлового будинку літер Б-1, 1980 року побудови, загальною площею 48,00 кв.м., житловою площею 39,30 кв.м., розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Слобожанське, вул.Зелена, 19, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 14 серпня 2014 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2018 року.

Суддя Н. Л. Панас