Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок по праву спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок по праву спадкування за заповітом.

Позивач в позові посилається на те, що 06 серпня 1999 року помер його дід - ОСОБА_3. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Гагаріна, 33 в с. Шевське Магдалинівського району Дніпропетровської області. За життя він залишив заповіт, посвідчений секретарем Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в якому вказав позивача та ОСОБА_2 спадкоємцями всього його майна.

Позивач є таким, що прийняв спадщину, оскільки на день смерті діда проживав з ним по вул. Гагаріна, 33 в с. Шевське Магдалинівського району Дніпропетровської області, вступив в управління та володіння спадковим майном. Але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Позивач вважає, що має право спадкувати житловий будинок свого діда, оскільки він фактично був його власником. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по праву спадкування за заповітом.

Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву, в якій він прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Новопетрівської сільської ради в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти того, щоб право власності на спадкове мано було визнано за позивачем.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

В заповіті від 09 листопада 1995 року, посвідченому виконкомом Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 34, ОСОБА_3 вказав позивача та відповідача, як спадкоємців всього свого майна (а. с. 5).

ОСОБА_3 помер 06 серпня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 258227, актовий запис № 41 (а. с. 9).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно довідки Новопетрівської сільської ради від 02.04.2018 року № 205, житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Гагаріна, 33 в с. Шевське Магдалинівського району Дніпропетровській області належав ОСОБА_3 відповідно до запису № 17 в погосподарській книзі (а. с. 11).

У відповідності до ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки після смерті діда проживав в його будинку, користувався предметами побуту та обстановки.

Відповідно до ст. 534 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, після його смерті фактично прийняв спадщину, має право на спадкування за заповітом. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 534, 549 ЦК України (ред. 1963 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, після ОСОБА_3, померлого 06 серпня 1999 року, по праву спадкування за заповітом право власності на:

-житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул. Гагаріна, 33, в с.Шевське Магдалинівського району Дніпропетровської області, що складається з: А-1- житловий будинок, загальною площею 41, 8 кв. м., житловою площею 18,9 кв. м., а - сіни; Б - гараж; В - сарай; ПГ- погріб; Г - літня кухня; Д - сарай; Е - сарай; Ж - сарай; З - вбиральня; № 1 - колонка; № 2 - хвіртка; № 3 - ворота; № 4 - паркан; № 5 паркан.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук