Справа № 620/1108/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2018 Зачепилівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого судді Яценка Є.І.,

при секретарі Гагаріній С.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона є власником житлового будинку №11 по вул. Слобожанська в с. Бердянка Зачепилівського району Харківської області.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є її колишньою невісткою та із двома неповнолітніми дітьми зареєстровані у вищевказаному будинку, але з листопада 2016 року за даною адресою не проживають, оскільки шлюб розірвано.

Як запевняє ОСОБА_1 реєстрація відповідача у його будинку є суттєвою перешкодою як для здійснення її права володіння, користування та розпорядження будинком як своєю власністю, так і для здійснення прав як власника будинку на оформлення субсидії по житлово-комунальним послугам.

Позивач вказує, що вона не бажає мати відповідача як зареєстрованого мешканця її будинку, тому вимушена звернутися до суду з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вирішити питання зняття з реєстраційного обліку відповідача в досудовому порядку неможливе по тій причині, що остання уникає від того, щоб добровільно вирішити дане питання.

Позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: с. Бердянка, вул. Слобожанська, 11, Зачепилівського району Харківської області та зняти останню з реєстраційного обліку. Стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору.

В підготовче засідання сторони не зявились.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала, однак просила суд не стягувати з неї судові витрати у звязку з тяжким матеріальним станом. Доказів в підтвердження свого матеріального стану не надала.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: с. Бердянка, вул. Слобожанська, 11, Зачепилівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.12.2005.

Із довідки Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області про склад зареєстрованих осіб вбачається, що у спірному житлі зареєстровані: власник ОСОБА_1, син ОСОБА_3, невістка ОСОБА_2, онук ОСОБА_4 та онука ОСОБА_5. З акту обстеження житлово-побутових умов гр.. ОСОБА_1 від 07.11.2018 вбачається, що колишня невістка останньої ОСОБА_2 не проживає у спірному домоволодінні з листопада 2016 року.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач, котра була невісткою позивача, зареєстрована у спірному житлі, але з листопада 2016 року не проживає у цьому помешканні та не являється членом сімї позивача.

За нормами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що право користуватися цим житлом існує лише у членів сім'ї власника житла і за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки позивач є власником спірного будинку, а відповідач, котра не є членом сім'ї позивача, будучи зареєстрованою у цьому помешканні, не проживає у ньому і добровільно не бажає знятись із реєстрації, що створює перешкоди позивачу у користуванні цим майном (отримання субсидії, додаткові витрати за оплату житлово-комунальних послуг), тому право власності позивача підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також передбачено і ч.3 ст. 7Закону України «Про судовий збір». Тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 319, 391,405 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 18, 76, 81, 141, 200,206,247,263-265 ЦПК України, ст.ст. 71,72,116,156 ЖК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком, що розташований за адресою: с. Бердянка, вул. Слобожанська, 11, Зачепилівського району Харківської області,шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Зобовязати Бердянський старостинський округ Зачепилівської селищної ради Харківської області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: с. Бердянка, вул. Слобожанська, 11, Зачепилівського району Харківської області.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, з державного бюджету 352,40 грн. (триста пятдесят дві грн. 40 коп.) судового збору, сплаченого відповідно до квитанції ТВБВ 10020/0349 ПАТ «Державний ощадний банк України» №7 від 04.12.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко