РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.В позовній заяві позивач вказує, що житловий будинок за адресою вул. Миру, 234 с. Балки Василівського району Запорізької області, а також земельна ділянка площею 0,29 га для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель і ведення особистого підсобного господарства належали батькові позивача ОСОБА_5. 18 лютого 2003 року помер ОСОБА_5. Після його смерті заведена спадкова справа №48 за 2004 рік. Після смерті батька спадкове майно успадкували мати позивача ОСОБА_6 та брат позивача ОСОБА_3 по 1/2 частці. 23 червня 2017 року помела мати позивача ОСОБА_6. Після її смерті залишилось спадкове майно 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Миру, 234 с. Балки Василівського району Запорізької області та 1/2 частка земельної площею 0,29 га для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель і ведення особистого підсобного господарства ділянки, який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає, брат позивача відмовився від спадщини матері. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не є можливим, оскільки, після отримання свідоцтва про право на спадщину мати не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, як на той час вимагало законодавство. Отже, 1/2 частку земельної ділянки біля будинку, розміром 0,29 га позивач оформити не має змоги. Нотаріус оформила 1/2 частки житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. А 1/2 частку земельної ділянки оформити не може, оскільки мати за життя не зареєструвала її належним чином. Що стало підставою для звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування.

Враховуючи вищевикладене, позивач, просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0389 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вул. Миру, 234, с. Балки Василівського району Запорізької області після смерті ОСОБА_6, яка померла 23 червня 2017 року.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області визнали позов.

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою вул. Миру, 234 с. Балки Василівського району Запорізької області, а також земельна ділянка площею 0,29 га для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель і ведення особистого підсобного господарства належали батькові позивача ОСОБА_5.

18 лютого 2003 року помер ОСОБА_5.

Після його смерті заведена спадкова справа №48 за 2004 рік.

Після смерті ОСОБА_5 спадкове майно успадкували мати позивача ОСОБА_6 та брат позивача ОСОБА_3 по 1/2 частці.

23 червня 2017 року помела мати позивача ОСОБА_6.

Після її смерті залишилось спадкове майно 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Миру, 234 с. Балки Василівського району Запорізької області та 1/2 частка земельної площею 0,29 га для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель і ведення особистого підсобного господарства ділянки, який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає, рідний брат позивача відмовився від спадщини матері.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не представляється можливим, оскільки, після отримання свідоцтва про право на спадщину мати не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, як на той час вимагало законодавство.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У встановлений законом термін позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини.

У видачі свідоцтва про прийняття спадщини їй було відмовлено, та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №106/02-31 від 21 березня 2018 року, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

На теперішній час вартість земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: 71635, Запорізька область, Василівський район, с. Балки, вул. Миру, 234, площею 2500 м2, складає 30500 грн., вартість земельної ділянки для особистого селянського господарства, що розташована за адресою: 71635, Запорізька область, Василівський район, с. Балки, вул. Миру, 234, площею 389 м2, складає 4746 грн.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0389 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вул. Миру, 234, с. Балки Василівського району Запорізької області, належали померлій 23 червня 2017 року ОСОБА_6на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на вказану земельну ділянку обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати за ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1; 71611 Запорізька область Василівський район смт. Степногірськ пров. Козачий, 1/32) право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0389 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за адресою: вул. Миру, 234, с. Балки Василівського району Запорізької області, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 23 червня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик