У Х В А Л А

31 серпня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Єршова Л.С., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Nordcurrent LTD про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 150000,00 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, звернувся до суду з позовом до Nordcurrent LTD, місцезнаходження: Литва, м. Вільнюс (A. Gustauto g. 40a, Vilnius, 03163, Lithuania), про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 150000,00 доларів США.

Позов подано з підстав блокування відповідачем (власником ігрового контенту) акаунту позивача у Інтернет грі «Sniper Arena» шляхом блокування акаунту ОСОБА_1 у відповідній групі у соціальній мережі «ВКонтакті», а тобто, невиконанням відповідачем умов Угоди споживача з компанією Nordcurrent LTD. Крім того, позивач вважає умови вказаної угоди з відповідачем такими, що не відповідають приписам Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 28 ЦПК України визначені правила альтернативної підсудності. Згідно ч.5 вказаної статті позови про захист прав споживачів можут преж`являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, частиною національного законодавства України є чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України .

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (частина друга статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України").

Розглядаючи справи за участю іноземного елемента, судам слід з'ясовувати наявність чинного між державами договору та за його наявності - порядку регулювання спірних правовідносин, що виникли.

Визначення поняття "іноземний елемент" наведено у пункті 2 частини першої статті 1 Закону України "Про міжнародне приватне право". Іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

- хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

- об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

- юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Вирішуючи питання про підсудність цивільних справ з іноземним елементом, судам слід враховувати не тільки норми внутрішньодержавного права, але й колізійні норми, які містяться в конвенціях і двосторонніх договорах України та інших держав про правову допомогу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України" Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Тобто, відповідно до частини другої статті 3 ЦПК правила про підсудність, передбачені в міжнародних договорах, мають пріоритет перед нормами внутрішнього права.

Відповідно до ст. 21 Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою Верховною Радою України N 3737-XII від 17.12.93 ) , якщо цей Договір не встановляє іншого, суди кожної з Договірних Сторін компетентні розглядати цивільні та сімейні справи, коли відповідач має на її території місце проживання. За позовами до юридичних осіб вони компетентні, коли на території цієї Сторони знаходиться орган управління, представництво або філіал юридичної особи. Суди Договірних Сторін розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін. При наявності такої угоди суд за місцем проживання відповідача припиняє провадження по справі за його заявою, якщо така заява зроблена до подання заперечень по суті позову. Виключна компетенція судів не може бути змінена угодою сторін.

Враховуючи, що зобов'язання про відшкодування шкоди (згідно позиції позивача) виникли внаслідок неправомірних дій, які сталися внаслідок неналежного виконання умов договору, та цей договір, на думку позивача порушує його права, а відповідач литовська юридична особа, даний спір підлягає розгляду за законодавством Литви та підвідомчий судам цієї країни.

Також суд зазначає, що рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яке введено в дію Указом президента України від 28 квітня 2017 року, Інтернет-провайдерам заборонено надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до соціально-орієтованих ресурсів зокрема «Вконтакте» (www.vk.com) строком на три роки.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства України, а повинна розглядатися відповідно до судочинства Литви, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст.3, 186, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Nordcurrent LTD про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 150000,00 доларів США.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, однак може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання її копії шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Єршова Л.С.