Справа № 202/3525/17
Провадження № 2/201/2396/2018
У Х В А Л А

28 листопада 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Сидоренко І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2017р. (винесено під головуванням судді Мороза В.П.) позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені (а.с. № 19-22).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2018р. заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2017р. скасовано (а.с. № 64).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2018р. цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності передана Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю (а.с. № 94).

Цивільна справа надійшла в провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05.07.2018р. та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено суддю Ткаченко Н.В. (а.с. № 105, 104).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 10.07.2018р. справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи у підготовче засідання (а.с. № 105).

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач в підготовчі засідання по справі, які призначалися на 10.10.2018р. та 28.11.2018р. двічі поспіль не зявився, про дату цих засідань кожного разу був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток особисто (а.с. № 106-109), квитанції про поштові відправлення судових повісток, дані про відстеження поштової кореспонденції (а.с.№ 113, 116-117, 124).

Між тим, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 10.10.2018р. а.с. № 123) в підготовче засідання 28.11.2018р. надала відзив на позовну заяву та заяву, в якій просила залишити позов без розгляду у звязку із повторною неявкою позивача (а.с № 118-125).

Інша відповідачка ОСОБА_3 до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надіслала (а.с. № 116-117, 124).

Розгляд справи 28.11.2018р. відбувався відповідно до вимог ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд може постановити, в тому числі, й ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на вищезазначені обставини та з урахуванням того, що позивач будучи повідомленим належним чином про дати розгляду справи (а.с. № 106-109113, 116-117, 124), двічі поспіль не зявився в підготовчі засідання 10.10.2018р. та 28.11.2018р., заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав, жодних доказів, клопотань або заяв про поважність причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи також не надав, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності слід залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу й на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Крім того, залишаючи позовну заяву без розгляду судом прийняті до уваги вимоги ст.ст. 189, 210 ЦПК України щодо строків підготовчого провадження та розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, справа знаходилася в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська взагалі з 26.05.2017р. (а.с. № 2), а в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 05.07.2018р. тобто майже 5 місяців, тоді як для підготовчого провадження встановлено строк у 60 днів (ч. 3 ст. 189 ЦПК України).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги положення ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судові витрати понесені позивачем (а.с. № 1) відносяться рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір », ст.ст.128-131, 141, 189, 196, п. 1 ч. 2 ст. 200, 210, 223, ч.2 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. ст. 260, 353, п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н.В.Ткаченко