Справа № 212/6800/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Козлова Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання: Мариненко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті ОСОБА_1 без участі сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач ОСОБА_3 звернувся до нього з проханням надати в борг певну грошову суму, а саме 1200 доларів США, у звязку з виниклими в нього фінансовими труднощами. Позивач надав згоду і 09.02.2016р. були передані грошові кошти. Цей факт підтверджено ОСОБА_3 власноручно написаною розпискою в присутності свідків. Відповідно до умов угоди, відповідач повинен був повернути отримані кошти на протязі 12 місяців. Однак до теперішнього часу гроші не повернув. З метою захисту своїх прав він звертався до правоохоронних органів з заявою, про прийняття мір до відповідача, заява ЖЄО №26782 від 21.09.2017р. Отримав відповідь від 06.10.2017р., про відсутність в діях ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення. Тому він вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення боргу в розмірі 1200 доларів США, який станом на 31.10.2017р., по курсу Національного банку України, складає 32 196 гривень (1200 доларів США х 26,83 гривні). Крім того відповідач за несвоєчасне повернення позики, повинен сплатити три процента річних від простроченої суми за весь час прострочення, що складає 698,60 гривень (час прострочення виконання грошового зобовязання за період з 09.02.2017року по 31 жовтня 2017 року - 264 дні: 32196 гривні:100х3х264). Крім того для захисту свої прав він вимушений був звернутись за допомогою адвоката. Витрати за правову допомогу в розмірі 3700 гривень, також просить стягнути з відповідача.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на підстави викладені у позові та на розрахунки суми боргу та штрафних санкцій за прострочення боргу. Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач на останнє судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його та представника участі.

Допитаний в суді відповідач ОСОБА_3, визнав позовні вимоги частково, не заперечував, що отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1200 доларів США, однак наполягає, що він повернув половину взятої суми, однак ніяких розписок про це у позивача не брав, сподіваючись на порядність позивача. Відповідач 01.06.2018р. та 15.08.2018р. до суду не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

В судовому засіданні встановлено, що 09.02.2016 року, ОСОБА_2, було передано відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики в сумі 1200 (одна тисяча двісті) доларів США. На підтвердження укладання договору, на підставі ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, відповідачем було видану позивачу розписку, що засвідчує отримання грошових коштів у вищевказаній сумі.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальника покладається обов'язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю договір позики є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до вимог ст.ст.525-526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_3 на даний час, у добровільному порядку кошти позивачу не повернув, ніяких документальних підтверджень, з цього приводу суду не надав. Позивач заперечує факт повернення грошових коштів ОСОБА_3. Згідно з положеннями ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути суму 3% річних від простроченої суми, яка складає 264 дні, за період з 09.02.2017 року по 31.10.2017 року та становить 698,60 гривень (32196:365: 100х3х264).

Згідно ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи викладене та враховуючи, що тільки певні засоби доказування (документи, розписки, чеки) можуть прийматися судом до уваги при вирішенні питань щодо правовідносин, повязаних з договором позики, суд приходить до остаточного висновку про задоволення позовних вимог. При цьому, слід врахувати, що гривневий еквівалент суми боргу, який привязаний до валютного розміру боргу - 1200 доларів США, на момент звернення до суду складав 32196 гривень (згідно довідки Національного банку України, вартість 1 долару США складала -26,83 гривень). Як убачається з матеріалів справи, позивачем подано документи на підтвердження судових витрат, пов'язаних з правничою допомогою у розмірі 3700 гривень, яка складається з двох частин: складання позовної заяви однією особою та участі іншої особи-адвоката при розгляді справи, що підтверджується квитанціями №196 без дати та № 17/05 від 29.11.2017р.

Відповідно до ч. 1, 3 (пункт 1) ст. 133 та ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. До витрат, пов'язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. Законодавець пов'язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з здійсненням даних витрат стороною у справі. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Матеріали цивільної справи не містять належних доказів щодо оплати позивачем витрат на правову допомогу. Будь-які докази на підтвердження укладення договорів між адвокатом ОСОБА_5 та позивачем по справі про надання юридичних послуг, а також документи про її участь у справі, на будь-якому етапі, з наданням у справу свідоцтва про адвокатську діяльність (копії), акту виконаних робіт, позивачем чи його представниками при розгляді справи в суді не подавалися. Тому, в частині стягнення витрат на складання позову, позовні вимоги відхиляються. Адвокат ОСОБА_4, в свою чергу, не надав суду розрахунок витрат під час розгляду справи судом першої інстанції, що унеможливлює задоволення позовних вимог і в цій частині судових витрат на професійну правничу допомогу. За таких підстав, вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню. В порядку ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 640 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 552, 625, 1046-1050 ЦК України, та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, суму боргу в сумі 1200 доларів США, що еквівалентно станом на 31.10.2017 32196 грн. (тридцять дві тисячі сто девяносто шість) гривень в рахунок погашення зобовязання за договором позики; три процента річних за весь час прострочення грошового зобовязання у розмірі - 698,60 грн. (шістсот девяносто вісім гривень шістдесят копійок; а всього 32894,60 грн. (тридцять дві тисячі вісімсот девяносто чотири гривні шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, сплачений судовий збір в сумі 640 гривень.

Інші вимоги позову залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу на протязі тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення виготовлено та підписано 23 серпня 2018 року.

Суддя: Ю. В. Козлов