КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 359/9808/17
№ апеляційного провадження:22-ц/824/2479/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Журавський В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

18 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради про усунення перешкод у спілкування з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини ,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ОСОБА_3 перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, вони спільно проживали та вели спільне господарство, піклуючись один про одного.

Зазначив, що на даний час ОСОБА_3 не проживає разом з ОСОБА_4, оскільки остання в односторонньому порядку припинила їхні стосунки.

Під час спільного проживання у сторін народилась дитина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька дитини записані як: прізвище «ОСОБА_6», а ім'я «ОСОБА_6».

Зазначає, що саме він є батьком дитини, проте, подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію свого батьківства не мав можливості, оскільки йому було не відомо, що відповідач народжувала дитину за межами України, а саме в Польщі.

В подальшому стосунки між сторонами по справі погіршились, що призвело до того, що ОСОБА_4 перешкоджає побаченням з дитиною, всіляко налаштовує дитину проти ОСОБА_3

Вказані дії відповідача негативно впливають на малолітню дитину, у зв'язку із чим просив зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у спілкуванні з дочкою ОСОБА_5, визначивши такі способи участі ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною: систематичні побачення не менше семи годин щотижня в будь-який день за домовленістю з матір'ю дитини, а також не менше половини зимових, весняних, літніх та осінніх канікул за домовленістю з матір'ю дитини.

Рішенням Бориспільського районного суду міста Києва від 18 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_5.

Відповідно до повної виписки свідоцтва про її народження, згідно перекладу з польської мови, матір'ю дитини зазначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження Кременчук (Україна), а батьком, за заявою матері, зазначено ОСОБА_6.

Згідно додаткових приміток до виписки свідоцтва про народження 14 вересня 2017 року ОСОБА_7 визнав своє батьківство щодо ОСОБА_5, в місцях щодо зазначення відомостей про батька дитини вказано: перше ім'я: ОСОБА_5, прізвище: ОСОБА_5, родинне прізвище: ОСОБА_5, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: Юзефув (а.с.37).

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч.1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За положенням ч. 2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за спільною заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

За змістом ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька записуються за її вказівкою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що саме він є батьком малолітньої дитини.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки не відкладено розгляд справи за його клопотанням у зв'язку із відсутністю можливості у представника скаржника бути присутнім у судовому засіданні, оскільки відкладення розгляду справи є правом суду, а не обов'язком.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами скаржника, що судом першої інстанції позбавлено позивача права на представника, оскільки як вбачається з протоколу судового засідання від 27 березня 2018 року, розгляд справи відкладався для залучення представника позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів на підтвердження свого батьківства відносно малолітньої ОСОБА_5, визнання відповідачем зазначеної обставини, не є підставою для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, 8 листопада 2015 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області за заявою ОСОБА_3 залишено без розгляду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення батьківства.

В суді апеляційної інстанції залишене без задоволення заявлене апелянтом клопотання про проведення судової генетичної експертизи на предмет встановлення батьківства ОСОБА_3 щодо малолітньої ОСОБА_5, оскільки позовних вимог про встановлення батьківства ОСОБА_3 не заявляв, предметом даного спору є усунення перешкод у спілкування з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини, відтак, висновок експертизи не може бути належним доказом у даній справі.

Будь-яких рішень про встановлення батьківства відносно малолітньої ОСОБА_5 позивачем суду не надано.

Також скаржником не надано належних та допустимих доказів, що позивач є батьком малолітньої ОСОБА_5, а відтак позивачем не доведено порушення його права як батька приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_5

У зв'язку з наведеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 19 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді