Ухвала

23 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 200/16691/14-ц

провадження № 61-28592ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тищенко Олександр Олександрович, заступник начальника відділу Бабушкінського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Визвілко ТетянаВолодимирівна, заступник начальника Кобиляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Чуйко Віктор Вікторович,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 подано засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року у вищевказаній справі.

Разом із цим у касаційній скарзі зазначено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст постанови апеляційного суду заявником було отримано 04 квітня 2018 року, на підтвердження цих доводів суду надано відповідні докази.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у даній справі судових рішень та додані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Однак, касаційна скарга не може прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому касаційна скарга містить посилання на постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», в якій зазначено, що ні ЦПК України, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, оскільки виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_1 вважала, що звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, ухвалені за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) та постанову державного виконавця.

Відповідно до положень частини другої статті 416 та частини першої статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов'язковими для застосування судами.

У пункті 4.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року, прийнятої у справі № 915/955/15, роз'яснено, що перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби. Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. Проте підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року, прийнятій у справі № 660/612/16-ц, зокрема зазначено, що у розділі VII ЦПК України та Законі України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем.

Разом з тим частина друга статті 3 та стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачать звільнення від сплати судового збору чи пільги зі справляння судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об'єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

З урахуванням визначення стадії виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження, суд при розгляді скарги постановляє ухвалу. У підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду.

Отже, за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до такої скарги особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем прямо встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення, що ухвалені за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) та постанову державного виконавця.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка залишена без змін постановою апеляційного суду, ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року визначено в розмірі 1 762,00 грн.

Таким чином ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 352,40 грн (1 762,00 грн Х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, строк на касаційне оскарження ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 17 вересня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик