Справа № 309/1802/18
Провадження № 2/309/1291/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2018 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді Волощук О. Я.
при секретарі Бринзей Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 24.06.2014 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області за актовим записом №29. У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.12.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Син ОСОБА_4 знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач проживає в іншій області, участі у вихованні та догляді за сином не бере, не спілкується з ним, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач є працездатним, молодий за віком, фізично здоровий, однак ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати сина. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.
Позивачка просить призначити аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду. Розгляд справи просила провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.
Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розгляд справи проведено у відсутності позивачки та відповідача, відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі. За період спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.12.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає в іншій області, участі у вихованні та догляді за сином не бере, не спілкується з ним, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відомостей щодо розміру доходу відповідача сторонами суду не надано.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Обовязок батьків щодо утримання своєї дитини, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
На момент предявлення позову між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. У відповідності до ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з яким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.
Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" ст. 182 ч.2 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку у звязку із чим не працює, доходу не має, перебуває у важкому матеріальному становищі, у зв'язку з подорожчанням рівня життя; враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, молодим за віком, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_2 необхідно щомісячно стягувати на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму та аліменти на утримання позивачки по догляду за сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Судові витрати в справі - суму судового збору в розмірі 1409,60 грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати.
Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 4,12, 81, 263-265, 275 ЦПК України, ст.ст. 55, 84, 110, 112, 141, 180-184 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд, -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до досягнення сином
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць в частині стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1409,60 гривень судового збору на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5