Справа № 648/1905/18
Провадження № 2/648/877/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі головуючого - судді: Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань: Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6, діючи в інтересах позивачки ОСОБА_2, 11 липня 2018 року звернулася до суду із позовом до Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування.

В ході розгляду справи позивачкою було подано заяву про зміну предмету позову та залучення до участі в справі в якості відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до якої, позивачка просила встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що в січні 1990 року ОСОБА_2 разом зі своєю сім'єю з метою постійного проживання зі згоди власників, вселилася у житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та який на праві сумісної власності належав її родичам - ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

У даному будинку проживали: ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, після смерті якого спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_8 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8.

За час спільного проживання позивачка та ОСОБА_8 були між собою пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели разом домашнє господарство. Крім того, позивачка піклувалася та доглядала за ОСОБА_8 та ОСОБА_11, готувала, прибирала, поліпшувала умови спільного проживання та побуту, тобто фактично проживали однією родиною з усіма притаманними ознаками сімейних відносин. Витрати на поховання ОСОБА_8 понесла саме позивачка.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку. Оскільки, рідних дітей у ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не було, спадкоємцями за законом залишилися рідні племінники - відповідачі по справі: ОСОБА_3 - мати позивачки, та дядьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так як позивачка проживала у спірному житловому будинку, доглядала за ОСОБА_8 та ОСОБА_11, то її мати та дядьки (відповідачі по справі) відмовилися від прийняття спадщини за законом.

При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини ОСОБА_2 отримала відмову, оскільки у відповідності до вимог ст. ст. 529-531 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) не входить до кола спадкоємців.

Враховуючи, що в інший спосіб вона не може відновити свої права, просила суд встановити юридичний факт проживання її - ОСОБА_2 однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 січня 1990 року по день смерті останньої та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області.

В судове засідання позивачка та представник не прибули, однак кожна окремо подали до суду заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте голова Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, проте кожен окремо подали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за відсутності представника, позов визнали, не заперечували проти його задоволення.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що ОСОБА_2 з 1990 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_8 до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вище зазначене підтверджується актом обстеження від 11 червня 2018 року та довідкою Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області за № 1907 від 11 червня 2018 року.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_2) ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_3) ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8.

У відповідності до свідоцтва про право власності від 4 листопада 1994 року ОСОБА_8 на праві приватної власності належить частка у спільному майні, набутому у шлюбі з ОСОБА_7, а саме ? частина домобудівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 листопада 1994 року після смерті чоловіка ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8 належить ? частина домобудівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка

(чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Позивачка надала суду достатні докази, які свідчать про те, що вона була пов'язана спільним побутом із померлою ОСОБА_8, вони мали взаємні права та обов'язки, проживали разом однією сім'єю за однією адресою з 1990 року по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання ОСОБА_2 однією сім'єю із ОСОБА_8 з січня 1990 року до дня смерті останньої знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та дозволяє їй реалізувати своє право на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_8 та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дослідив та оцінив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як суду надано достатньо доказів проживання позивачки однією сім'єю зі спадкодавцем з 1 січня 1990 року по день смерті ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1, а також вважає, що ОСОБА_2 набула право на спадкування за законом (у четверту чергу), так як проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), ст. ст. 316, 328, 1218, 1264, 1296 ЦК України, ст. ст. 7-13, 81, 263, 265, 273, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 постійно, з 1 січня 1990 року проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_8 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на домобудівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці присадибного фонду Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області площею 0,15 га, після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Сокирко Л.М.