Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/5968/16-ц Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 43 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №279/5968/16 за позовом ОСОБА_1 до Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету, ордеру, та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. в м.Коростень,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим згодом позовом до Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету, ордеру, та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позову вказувала, що з 22.07.2000 перебуває на квартирній черзі при Сингаївській сільській раді під №1. Рішенням Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 03.09.2015 за №43 ОСОБА_4, яка перебувала на квартирній черзі з 14.07.2009 було виділено квартиру по АДРЕСА_1 та на підставі вказаного рішення видано ордер №77 від 04.09.2015 року. Вважає вказане рішення неправомірним, оскільки за даним рішенням квартира АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_4 без урахування черговості. Квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_4 за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації. Проте, саме рішення видано виконавчим комітетом Сингаївської сільської ради Коростенського району, а не затверджено виконавчим комітетом, що суперечить ст.52 Житлового кодексу Української РСР. Спірне рішення не містить жодних посилань на будь-які спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації. При цьому дана квартира знаходиться на балансі сільської ради, а не будь-якого підприємства. Згідно ст.58 ЖК України ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Термін дії ордеру 30 календарних днів. Його може бути видано лише на вільне, як фактично, так і юридично, житлове приміщення. На день видачі ордеру приміщення не було вільним. Як заінтересована особа, перебуваюча на квартирній черзі під №1 з 22.07.2000 вважає, що рішення відповідача від 03.09.2015 за №43 є незаконним, прийнято з порушенням норм чинного законодавства та її особистих прав, оскільки саме вона мала б отримати вказане житло. Під час розгляду справи було замінено третю особу ОСОБА_4 на її правонаступника - ОСОБА_2 Враховуючи вищевикладене просила, визнати рішення виконавчого комітету Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 03.09.2015 за №43 незаконним та скасувати його; визнати ордер №77 від 04.09.2015 незаконним та скасувати його; зобов'язати Сингаївську сільську раду Коростенського району Житомирської області винести рішення щодо виділення квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 червня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм чинного законодавства, необґрунтованість рішення суду першої інстанції та ухвалення його без з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що Сингаївська сільська рада виділила квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4, перебуваючій на обліку з 14.07.2009, без урахування черговості ті ігноруючи громадський контроль. Згідно ст.58 ЖК Укранїни ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення, однак на день винесення рішення і по сьогодні в квартирі АДРЕСА_1 мешкала і мешкає - ОСОБА_5

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів та встановлено судом, ОСОБА_1 з 22.07.2000 перебуває на квартирній черзі при Сингаївській сільській раді на загальній черзі під №1.

Рішенням виконавчого комітету Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області №93 від 19.12.2007 ОСОБА_1 було виділено однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, зі зняттям з черги. Склад сімї чотири соловіки.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області №105 від 12.12.2008 поновлено ОСОБА_1 на загальній квартирній черзі при виконкомі сільської ради для покращення житлових умов під №2.

Рішенням виконавчого комітету Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області №51 від 14.07.2009 постановлено на квартирний облік ОСОБА_4, інваліда 1 групи ЧАЕС на позачергову чергу під №3, склад сім'ї 3 особи.

03.09.2015 виконком Сингаївської сільської ради рішенням за №43 виділив ОСОБА_4, інваліду 1 групи ЧАЕС, квартиру АДРЕСА_1, яка перебувала на першочерговій черзі під №1. Склад сім'ї 2 особи.

04 вересня 2015 року на підставі рішення виконкому №43 від 03.09.2015 ОСОБА_4 видано ордер №77 на право зайняття 1 кімнати, житловою площею 20,2 кв.м, в квартирі АДРЕСА_1.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Питання забезпечення житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, регулюється нормами Житлового кодексу УРСР (України), та Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470.

Відповідно до ст. 40 ЖК УРСР, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів (ст. 36 ЖК УРСР).

Згідно ст. 43 ЖК УРСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Перелік категорій осіб, які мають переваги в одержанні жилих приміщень перед іншими категоріями позачерговиків, міститься в ст. 46 ЖК УРСР, в якій також зазначено, що поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Пунктом 10 частини першої статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

З матеріалів справи видно, що з 07.11.2008 ОСОБА_4 встановлено першу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС та з 11.12.2008 ОСОБА_4 віднесена до осіб, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Відповідоно до списку громадян, які перебували на квартирному обліку при Сингаївській сільській раді Коростенського району Житомиської області станом на 01.01.2015 в позачерговій черзі, ОСОБА_4 перебувала на квартирному обліку з 14.07.2009 та знаходилась перша у вищевказаному списку.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_4 станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення виконкому Сингаївської сільської ради про виділення ОСОБА_4 квартири НОМЕР_1, являлась особою віднесеною до 1 категорія осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та мала право на позачергове поліпшення житлових умов, дійшов до обґрунтованого висновку про виділення житлового приміщення ОСОБА_4 відповідно до вимог Закону, у зв'язку з чим підставно відмовив у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 05 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді