Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4837/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

29 серпня 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у м. Коростені Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства. В обгрунтування позову зазначила, що біля 9 років назад познайомилась та почала зустрічатись з відповідачем ОСОБА_2 За період спілкування в 2014 році завагітніла, а ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку - ОСОБА_3. Після реєстрації народження дитини, запис про батька дитини в книзі реєстрації народжень вчинено відповідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідач, з невідомих причин, батьком себе не визнав та не визнає, а також відмовляється звертатись із заявою до органів РАЦСу щодо визнання себе батьком дитини. Тому позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про визнання батьківства.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила розглянути справу без її участі та стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 6620,70 грн за проведення судово-медичної експертизи та 551,20 грн. судового збору.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень та оголошенням на веб-порталі судової влади України, заперечень проти позову не надав.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до наступного.

На підставі наданих позивачкою доказів, які не спростовано стороною відповідача, встановлено, що сторони знайомі біля 9 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила дитину - дочку, яку назвала ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Визначення походження дитини здійснено за вказівкою матері, на підставі ст.135 Сімейного кодексу України, де вказано: за прізвищем матері, як "ОСОБА_3", ім'я та по батькові записано, як "ОСОБА_3".

За нормами ст.125 ч.2 п.2 Сімейного кодексу України - "Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за рішенням суду".

Відповідно ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Стаття 135 ч.1 Сімейного кодексу України передбачає - "При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою".

Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно до роз'яснень п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Частини 1статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

За клопотанням представника позивача у справі призначено та проведено судово-генетичну експертизу за № 206 від 07.06.2017 року, за висновками якої встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, суд приходить до висновку, що біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно народженої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 практично доведено (а.с.68-71).

На підставі викладеного вище та враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, знайшли своє підтвердження в суді, підтверджені належними доказами, які не були спростовані відповідачем, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судові витрати стягуються з відповідача відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки підтверджені належними доказами (квитанцією від 20.10.2016 року та рахунком-фактурою бюро судово-медичної експертизи (а.с.1, 114, 115).

Керуючись ст.ст. 126, 128, 135 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4 - 13, 81, 141, 206, 247, 259, 263 - 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, рідним батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 7171 гривень 90 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області в 30-денний строк.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_3.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк