Справа № 720/1266/18
Провадження:2/720/662/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

сторін по справі:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,

- про розірвання шлюбу, суд,-

встановив:

Позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.

В позові вказує, що 28 лютого 1986 року у виконкомі сільради с. Драниця Новоселицького району Чернівецької області за актовий запис № 03 зареєструвала шлюб з відповідачем.

Шлюб з обох сторін є другім. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина.

Позивач вважає, що одруження виявилося не вдалим, упродовж останнього року між ними часто виникали сварки та скандали не проживають разом, шлюб на даний час існує формально, просить суд його розірвати.

Позивач в судовому засіданні не зявилась і не повідомила суд про причину своєї неявки.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі просить суд його розірвати.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі суду пояснив, що від спільного проживання мають повнолітнього сина. Даний шлюб для обох є другим, відповідач упродовж вісімнадцяти років постійно їздить на заробітки до Італії, більше часу проживає в Італії тому вважає що шлюб існує формально.

Відповідно до вимог ст..200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що сторони на протязі тривалого часу не проживають разом, позивач і відповідач не бажають зберегти шлюб, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам обох сторін, а тому суд вважає за необхідним розірвати шлюб.

Відповідно до вимог ст.113 СК України особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд враховуючи, що позивач бажає відновити своє дошлюбне призвіще вважає за необхідним заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України та на підставі ст. 24, 110, 111, 112 СК України суд,-

ухвалив:

Шлюб зареєстрований 28 лютого 1986 року у виконкомі сільради с. Драниця Новоселицького району Чернівецької області за актовий запис № 03 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, розірвати.

ОСОБА_3 відновити дошлюбне призвіще Тозлован.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Суддя : Вівчар Г.А.