Справа № 2/593/354/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду з позовом до відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що відповідачка - ОСОБА_2 являється її дочкою , а відповідачі : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються її внуками ( дітьми дочки) та вони проживали і були зареєстрованими в належній їй, на праві власності квартирі, що знаходиться АДРЕСА_1. Однак, відповідачі в 2005 році зібрали всі свої особисті речі, документи та виїхали в Італію де і проживають по сьогоднішній день, і з того часу вони жодного дня в належній їй квартирі не проживали. Фактично реєстрація відповідачів носить формальний характер, однак у добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не мають можливості та вона через реєстрацію останніх в вищезгаданій квартирі, не може оформити житлово-комунальні субсидії, що порушує її законні права та інтереси, за захистом яких, вона вимушена звернутися до суду і просить суд визнати відповідачів, особами, що втратили право користування належним їй житловим приміщенням, що знаходиться по вул.С. Стрільців, 65, кв.46, в м. Бережани, Тернопільської області, у зв"язку з відсутністю по місцю проживання понад 14 років без поважних причин.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити - визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться АДРЕСА_2.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, однак надіслали на адресу суду письмові заяви в яких зазначили, що проти задоволення позову не заперечують, оскільки вони фактично за адресою : АДРЕСА_3 вже давно не проживають.

Суд, заслухавши пояснення позивачки свідків: ОСОБА_5. та ОСОБА_6, розглянувши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом .

В судовому засіданні встановлено, що житлова квартира, що знаходиться АДРЕСА_4, належить, на праві особистої власності позивачці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок (квартира №46) за реєстровим № 232 від 20.12.2001 року видане Бережанською міською радою, Тернопільської області.

Крім цього, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 являється дочкою позивачки, а відповідачі : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 внуками ( дітьми дочки) позивачки і вони були зареєстрованим в належній їй квартирі, що знаходиться АДРЕСА_5, що вбачається з будинкової книги для реєстрації ( прописки) громадян, що проживають по даній вулиці, а також із довідки за № 4449 виданої 10.07.2018 року Бережанською міською радою, Тернопільської області.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідачі проживали у належній позивачці вищезазначеній квартирі, однак в 2005 році вони забрали всі свої особисті речі та виїхали в Італію, і з того часу вони жодного дня в належній їй квартирі не проживали.

Вказана обставина підтверджується як показаннями позивачки, так і показами свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він являється сусідом позивачки, і він може підтвердити, той факт, що відповідачі є ріднею позивачки.. В 2005 році відповідачі виїхали в Італію де і проживають по сьогоднішній день. Жодних їх речей в квартирі позивачки немає.

Допитана в судому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що вона являється сусідкою позивачки і вона може підтвердити, той факт, що відповідачі, будучи ріднею позивачки, проживали та були зареєстрованими в належній позивачці житловій квартирі, що знаходиться АДРЕСА_6. в м. Бережани, Тернопільської області, однак, вони вже більше 14 років не проживають в квартирі позивачки і жодних їх речей в ній немає, так як відповідачі знаходиться закордоном, де проживають та працють і повертатися в Україну не збираються.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі будучи дочкою та внукакми позивачки проживали та значуться зареєстрованими в житловій квартирі, за адресою: АДРЕСА_3, що на праві особистої власності належить позивачці, проте в 2005 році відповідачі не проживають в квартирі позивачки і жодних їх особистих речей в ньому немає, що підтверджується заявами самих відповідачів, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки, щодо визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться АДРЕСА_7 є підставними і підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 18,95,258,259,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт Серії МС № 700465) , ОСОБА_3, 15.07.1995 р.н.( свідоцтво про народження Серії І-ИД № 263340) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження Серії І-ИД № 055022) , зареєстрованих за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, 47501) такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться АДРЕСА_8.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя В.І.Шміло