Постанова

Іменем України

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 607/7049/16-ц

провадження № 61-19210св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корс-Буд-Проект»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської радина рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року у складі суддів: Кузьми Р. М., Гірського Б. О., Костів О. З.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі - КП ТМ«Тернопільміськтеплокомуненерго»), третя особа ? Товариство з обмеженою відповідальністю «Корс-Буд-Проект» (далі - ТОВ «Корс-Буд-Проект»), про визнання вимог протиправними та зобов'язання взяти на абонентський облік квартирний вузол обліку теплової енергії.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у січні 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на отримання технічних умов на встановлення лічильника теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 Відповідно до укладеного між сторонами договору про надання послуг від 28 січня 2015 року № 04/02/3-3 відповідачем виготовлено технічні умови від 30 січня 2015 року № 1326 на встановлення лічильника теплової енергії. Згідно з указаних технічних умов позивачу необхідно виготовити та погодити із відповідачем проектну документацію, а саме: розробити ескізний проект на реконструкцію системи опалення із встановлення лічильника теплової енергії відповідно до умов Державних будівельних норм (далі - ДБН) В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки»; ДБН В.2.5.-67:2013 «Опалення вентиляція та кондиціювання» і погодити його із КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго». На замовлення позивача ТОВ «Корс-Буд-Проект» виготовило робочий проект № 3-2015-А на виготовлення вузла обліку теплової енергії, лічильника типу LQV-ІІІ-ELF за адресою: АДРЕСА_1 (далі - робочий проект). 05 листопада 2015 року робочий проект направлений відповідачу для погодження. 25 листопада 2015 року відповідач повідомив його про виявлені недоліки ескізного проекту, а саме: не вказано фактичну кількість стояків у квартирі. 24 грудня 2015 року, після дооформлення, робочий проект повторно направлений КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго». Листом від 21 січня 2016 року відповідач відмовив йому у погодженні робочого проекту №3-2015-А посилаючись на його невідповідність вимогам чинним Державним будівельним норм (далі - ДБН), зокрема пункту 5.26 ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки», відповідно до якого прилад обліку теплопостачання, встановлений на квартирному вводі, повинен розташовуватись у доступному місці поза межами квартири, оскільки робочим проектом не передбачено обліку тепловим лічильником теплопоступлення від транзитних трубопроводів системи централізованого опалення.

Ця відмова є незаконною, такою, що порушує його права як споживача на встановлення засобів обліку і приладів регулювання теплової енергії, що передбачені законодавством, а також суперечить державній політиці із впровадження енергозбереження, оскільки ним повністю дотримано вимоги, які передбачають встановлення лічильника теплової енергії і оформлення технічної документації, що передбачено Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2010 року № 1198. Поданий на погодження робочий проект повністю відповідає наданим відповідачем технічним умовам, в яких відсутня вимога щодо встановлення приладу обліку теплової енергії виключно поза межами квартири, а навпаки зазначено, що доступ сторонніх осіб до лічильника теплової енергії категорично заборонено, що можливо забезпечити лише в межах квартири. Також зазначив, що у робочому проекті вказано реальну кількість наявних у належній йому квартирі стояків, а посилання на відсутність можливості обліку лічильником теплової енергії теплопоступлення від транзитних трубопроводів у межах квартири суперечить вимогам пункту 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відповідно до якого точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг централізованого опалення від виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку, є відгалуження від стояків у межах квартири, що підтвердив відповідач у своєму листі ТОВ «Корс-Буд-Проект» від 17 листопада 2014 року, вказавши, що до трубопроводів опалення у межах квартири відносяться трубопроводи від першої запірної арматури на відгалуженні від стояка (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача.

Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати неправомірною відмову КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» у погодженні робочого проекту, визнати робочий проект таким, що відповідає технічним умовам, та зобов'язати відповідача здійснити допуск вузла обліку теплової енергії до експлуатації, а також здійснити опломбування та взяття на абонентський облік як прилад комерційного обліку теплової енергії тепловий лічильник.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів про відповідність робочого проекту вимогам чинних ДБН України, а його доводи, викладені в позовній заяві, повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема поясненнями розробника проекту, який підтвердив невідповідність вказаного проекту вимогам чинних ДБН України.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким визнано неправомірною відмову КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» у погодженні робочого проекту, викладену у листі КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» від 21 січня 2016 року № 136/1521. Визнано робочий проект таким, що відповідає технічним умовам від 30 січня 2015 року № 1326. Зобов'язано КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» здійснити допуск вузла обліку теплової енергії у квартиру № АДРЕСА_1, до експлуатації, а також здійснити опломбування та взяття на абонентський облік як прилад комерційного обліку теплової енергії теплолічильник LQV-ІІІ-ELF, зареєстрований у Державному реєстрі України за № У2543-07 разом з електронним цифровим теплообчислювачем, термодатчиками опору та лічильником води турбінного типу.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що відмова відповідача у погодженні робочого проекту є неправомірною і суперечить вимогам чинного законодавства України. Позивач має всі необхідні документи для допуску до експлуатації встановлених у квартирі комерційних вузлів обліку теплової енергії та у порядку, передбаченому законом, вчинив усі дії для оформлення такого допуску.

У березні 2017 року КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, неправильно застосував норми матеріального права, оскільки посилався на норми, які регулюють відносини щодо встановлення квартирних засобів обліку та порядок взяття їх на абонентський облік, однак предметом спору у цій справі є відповідність проектно-технічної документації вимогам законодавства. При цьому апеляційний суд жодним чином не досліджував відповідність оспорюваного робочого проекту вимогам ДБН України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У травні 2017 року від ОСОБА_2 надійшли заперечення на касаційну скаргу КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго», в яких заявник зазначив, що рішення суду апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги не спростовують його висновків. Доводи касаційної скарги про відсутність у позивача всіх документів, необхідних для допуску до експлуатації, встановлених у квартирі вузлів обліку теплової енергії, а саме робочого проекту, погодженого з енергопостачальною організацією, є безпідставні, оскільки позивачем розроблений робочий проект на встановлення вузла обліку теплової енергії, однак відповідач на незаконних підставах відмовляється його погоджувати. Робочий проектурозроблений із дотриманням усіх вимог ДБН України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 2015 року, виданим Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації».

28 січня 2015 року між ОСОБА_3 та КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» укладений договір про надання послуг № 04/02/3-3 із виготовлення технічних умов на встановлення лічильника теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1

На виконання умов указаного договору КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» виготовлено та передано позивачу технічні умови від 30 січня 2015 року № 1326 на встановлення лічильника теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 що підтверджується актом виконаних робіт на виготовлення технічних умов від 04 лютого 2015 року.

На замовлення позивача проектною організацією ТОВ «Корс-Буд-Проект», що діє на підставі ліцензії від 25 вересня 2009 року АВ № 490181, виготовлено робочий проект, яким передбачається врізка в існуючий транзитний стояк опалення із встановленням лічильника теплової енергії типу LQV-ІІІ-ELF, що зареєстрований у Державному реєстрі України за номером У2543-07, у кімнаті квартири.

Відповідно до пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) споживач має право, зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік.

Відповідно до пункту 9 Правил у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.

Пунктом 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, пунктами 7, 8, 9, 17?19 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, Державними будівельними нормами, зокрема ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» передбачено, що для встановлення вузла обліку та регулювання теплової енергії в квартирах, що мають індивідуальний тепловий ввід необхідно: отримати технічні умови; замовити на підставі отриманих технічних умов проектну/технічну документацію та погодити її з організацією що видала технічні умови; провести спеціалізованою організацією у відповідності до погодженої проектної документації встановлення вузла обліку та регулювання теплової енергії; звернутись до організації-виконавця послуг з централізованого опалення щодо прийняття на абонентський облік встановленого вузла обліку та регулювання теплової енергії та укласти/внести зміни у відповідний договір щодо обліку теплової енергії.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про будівельні норми» застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які проводять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення.

Згідно з пунктом 5 технічних умов від 30 січня 2015 року № 1326 замовник зобов'язаний розробити ескізний проект на реконструкцію системи опалення з встановлення лічильника теплової енергії відповідно до умов ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки»; ДБН В.2.5.-67:2013 «Опалення вентиляція та кондиціювання» та погодити його з КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго».

КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» листом від 25 листопада 2015 року № 3615/15 повідомило, що вказана у наданому на погодження ескізному проекті кількість стояків не відповідає фактичній кількості транзитних стояків у квартирі, які відображені на аркуші 2?План транзитних стояків робочого проекту.

КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» листом від 21 січня 2016 року № 136/15 повідомило, що поданий ескізний проект не відповідає вимогам пункту 5.26 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки», у ньому не відображено фактичну кількість транзитних стояків у квартирі, які є на «Плані транзитних стояків» на аркуші 2 робочого проекту та, не передбачено, що лічильник теплової енергії буде обліковувати теплопоступлення від транзитних трубопроводів системи централізованого опалення в межах квартири.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який є розробником робочого проекту, підтвердив, що зазначений проект не відповідає усім необхідним вимогам чинних ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Таким чином, підстави для погодження КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» робочого проекту відсутні, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо відповідності робочого проекту вимогам чинного законодавства України.

У силу вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статті 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, оцінивши наявні у справі докази, дійшов правильного висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити, у зв'язку із його безпідставністю.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відмова позивача у погодженні робочого проекту є необґрунтованою та суперечить чинному законодавству України, а саме Закону України «Про теплопостачання» та Правилам.

Такі висновки не можна вважати обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, помилково застосував не ті норми матеріального права, оскільки посилався на норми, які регулюють відносини щодо встановлення засобів обліку теплової енергії та порядок взяття їх на абонентський облік, однак предметом спору у цій справі є відповідність проектно-технічної документації вимогам законодавства.

Крім того, у своєму рішенні суд апеляційної інстанції зазначав, що позивач має всі необхідні документи для допуску до експлуатації встановлених у квартирі комерційних вузлів обліку теплової енергії.

Це є помилковим твердженням, оскільки воно не узгоджуються з обставинам справи, а розроблений робочий проект не відповідає встановленим вимогам законодавства.

У зв'язку із наведеним рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позову не відповідає нормам матеріального права, у зв'язку із чим таке рішення не може вважатися законним і підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року скасувати, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук

Судді:В. О. Кузнєцов

С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик