ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/707/18

Головуючий у першій інстанції - Ільченко О.І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/79/18

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

за участю секретарів судового засідання Бивалькевич Т.В., Шапко В.М.,

учасники судового процесу:

позивач: Прилуцька районна державна адміністрація Чернігівської області;

відповідач, особа, яка подала скаргу: ОСОБА_2;

оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2018 року у цивільній справі за позовом Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

прізвище судді: Ільченко О.І.; місце ухвалення рішення: м. Прилуки; дата складання повного тексту рішення: 22 червня 2018 року,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року Прилуцька районна державна адміністрація Чернігівської області, як орган опіки і піклування, звернулася з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3. Відомості про батька дітей внесені відповідно до ст.135 СК України. Будинок, у якому зареєстрована ОСОБА_2 зі своєю матір'ю та малолітніми дітьми, знаходиться в аварійному стані. Опалення пічне, вода не підведена, ремонт не проводився багато років. Проживаючи окремо від своїх трьох дітей, про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, участь у вихованні та утриманні не бере, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, що є підставами для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2018 року позовні вимоги було задоволено, позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07 березня 2018 року і до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила задовольнити її апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції скасувати через порушення норм матеріального і процесуального права. Посилалась на те, що висновок суду про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав є передчасним, оскільки суд не заслухав думку дітей щодо питання про позбавлення її батьківських прав, відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 СК України, не взяв до уваги, що вона змінила своє ставлення до дітей, усвідомила свої помилки, має бажання їх виховувати. Зазначені обставини давали підстави суду першої інстанції обмежитись застосуванням до неї попередження про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей, на відміну від крайнього заходу, застосованого судом, яким є позбавлення батьківських прав.

Окрім того, вважає що судом не взято до уваги положення п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та не було перевірено чи вживались до відповідача необхідні заходи впливу, оскільки до відповідальності за неналежне виховання дітей вона не притягувалась, профілактична робота з нею не проводилась.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову, попередивши ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання обов'язків з виховання та утримання її малолітніх дітей.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області, суд першої інстанції з метою максимального забезпечення інтересів дітей, прийняв до уваги висновок Прилуцької районної державної адміністрації від 05.03.2018 року за № 2-02/162 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З таким висновком не погоджується апеляційний суд з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 має трьох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідок виконавчого комітету Заїздської сільської ради від 27.02.2018 за №151 та №152 вбачається, що ОСОБА_2 не працює, індивідуальною підприємницькою діяльністю не займається, зареєстрована у АДРЕСА_1, разом зі своєю матір'ю ОСОБА_6, рідним братом ОСОБА_7 та трьома малолітніми дітьми (а.с.16-17).

27.02.2018 виконавчий комітет Заїздської сільської ради надав висновок №41 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, так як остання не приділяла дітям належної уваги, часто зловживала алкоголем, вела аморальний спосіб життя (а.с.31).

Згідно довідки центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 31.01.2018 за № 11вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з 05.12.2017.

За час перебування в закладі мати, ОСОБА_2 відвідувала дітей 01.05.2018 р. та 23.05.2018, також постійно телефонує цікавиться життям дітей(а.с. 60).

Згідно довідки КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради від 02.03.2018 за № 02-14/203 вбачається, що ОСОБА_5 з 28.12.2017 і по теперішній час виховується та знаходиться на повному державному утриманні в даному закладі на підставі заяви матері - ОСОБА_2 Остання відвідувала дитину 20.01.2018, 23.03.2018, 26.03.2018 та 30.04.2018 (а.с.29,59).

Частиною 1 ст.164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав і зокрема, коли мати, батько ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ч.ч.5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що ухилення відповідача від виконання батьківських обов»язків є доведеним та взяв до уваги висновок Прилуцької районної державної адміністрації від 05.03.2018 за № 2-02/162 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.32-33).

Однак, апеляційний суд знаходить, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки під час розгляду справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, за яких судове рішення не можна визнати законним.

Положеннями ч.1, 2 ст. 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім»ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто а також питань сім»ї. При вирішенні питань, що стосуються життя дитини, в тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, дитина, яка може висловити свою думку має бути вислухана.

З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що всупереч положенням наведеної норми закону, думкою дітей з питання позбавлення матері батьківських прав орган опіки та піклування та суд не цікавились, допустивши порушення їх прав, передбачених СК України, між тим, за віком та розвитком діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, взмозі були висловити свої думки з приводу вирішення спірного питання та мали бути вислуханими.

Крім того, відповідно до положень ст..214 СУ України, частини 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини органами опіки та піклування є державні адміністрації районів та виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад і в жодному випадку не будь-які структурні підрозділи зазначених установ.

Відповідно до зазначеного, письмовий висновок щодо розв»язання даного спору, який подається суду згідно з приписом ч.5 ст. 19 СК України, має бути оформлено розпорядженням голови райдержадміністрації, однак у даній справі такий висновок, в порушення положень закону, підписано в довільній формі начальником служби у справах дітей (а.с.32, 33). Виходячи з такого слід зробити висновок про те, що належного документу щодо розв»язання даного спору органом опіки та піклування, який звернувся з позовом про позбавлення батьківських прав, подано не було.

Зазначені порушення матеріального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 позовних вимог не визнає, наполягає на тому, що змінила своє ставлення до дітей, вживає заходи щодо впорядкування життя задля того, щоби проживати разом з дітьми, опікуватись ними та їх вихованням.

Як пояснила ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду, з серпня 2018 року вона почала працювати в ПП «Маяк-ООК», виконуючи роботи по обслуговуванню сигаретних машин, що у справі підтверджується договором підряду від 15.08.2018 року (а.с.120, 121). Проживає за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_8, 1977 року народження у фактичних шлюбних стосунках та має намір створити сім»ю та проживати в зазначеній квартирі разом зі своїми дітьми.

Згідно акту обстеження умов проживання сім'ї від 28 листопада 2018 року, встановлено що ОСОБА_2 проживає у вищевказаній квартирі з червня 2018 року, яка складається з 3-х кімнат, кухні, санвузла, коридору. Санітарний стан приміщення задовільний.

Заява ОСОБА_8 про згоду на проживання відповідача разом з дітьми у зазначеній квартирі була засвідчена в нотаріальному порядку та приєднана апеляційним судом до матеріалів справи. За довідкою КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2538 від 3.11.2018 року, ОСОБА_8 має право на ? частку у праві власності на зазначену квартиру, а тому, як співвласник наділений правом на володіння, користування та розпорядження відповідною частиною майна, питання користування ним узгоджено з іншими співвласниками.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 171 СК України, апеляційним судом в присутності представника органу опіки та піклування було вислухано думку дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з приводу вирішення спору про позбавлення їх матері батьківських прав, яка полягала у тому, що діти дуже хочуть проживати разом з матір»ю, люблять її і в жодному разі не бажають позбавлення її батьківських прав.

В матеріалах справи міститься довідка Прилуцького наркологічного диспансеру про те, що ОСОБА_2 на обліку в наркодиспансері не перебуває (а.с.101), у справі відсутні докази про наявність у неї хронічної залежності від алкоголю, а тому суд першої інстанції висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зловживає спиртними напоями не ґрунтуються на належних доказах, а рішення про позбавлення батьківських прав відповідача є передчасним.

Враховуючи встановлені у справі обставини, бажання ОСОБА_2 змінити ставлення до дітей та приймаючи до уваги їх інтереси, а також зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2018 року скасуванню, з прийняттям постанови про відмову задоволенні позовних вимог Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, попередивши ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання обов'язків з виховання та утримання дітей ОСОБА_3, 2007 року народження, ОСОБА_4, 2011 року народження, ОСОБА_5, 2015 року народження та покласти на Прилуцьку районну державну адміністрацію Чернігівської області, як орган опіки та піклування, контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо її малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, на користь ОСОБА_2 з позивача підлягає стягненню у повернення витрат, понесених на сплату судового збору при зверненні до апеляційного суду, в сумі 1 568 ( одну тисячу п'ятсот шістдесят вісім) грн 51 коп.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3, 2007 року народження, ОСОБА_4, 2011 року народження, ОСОБА_5, 2015 року народження, та стягнення аліментів відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання обов»язків з виховання та утримання дітей ОСОБА_3, 2007 року народження, ОСОБА_4, 2011 року народження, ОСОБА_5, 2015 року народження.

Покласти на Прилуцьку районну державну адміністрацію Чернігівської області, як орган опіки та піклування, контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей ОСОБА_3, 2007 року народження, ОСОБА_4, 2011 року народження, ОСОБА_5, 2015 року народження.

Стягнути з Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області на користь ОСОБА_2 витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до апеляційного суду в сумі 1 568 ( одну тисячу п'ятсот шістдесят вісім) грн 51 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Голова судового засідання: Судді: