Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/3041/18
2-о/705/163/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля Анатолія Борисовича

секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про те, що 01.08.1980 року був прийнятий на роботу на посаду майстра до Уманського елеватора, про що мається запис у трудовій книжці БТ-1 № 2822366, заведеній на його імя.

Згідно з наказом ДАК «Хліб України» від 13.03.1998 року № 24 «Про створення дочірніх підприємств ДАК «Хліб України» на базі держмайна Уманського елеватора створено ДП ДАК «Хліб України» «Уманський елеватор». Відповідно до наказу від 07.07.2011 року № 325 ДП ДАК «Хліб України» «Уманський елеватор» реорганізовано шляхом перетворення в Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Всіх працівників підприємства ДП ДАК «Хліб України» «Уманський елеватор» було звільнено за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України 20.01.2011 року.

21.01.2011 року його призначено на посаду головного інженера філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Після проведення реорганізації підприємства, документи по 2011 рік включно передано на зберігання до архівного відділу Уманської міської ради, який знаходиться за адресою: Черкаська область м. Умань вул. Садова, 9/5.

17.05.2018 року згідно наказу № 412-к від 15.05.2018 року він був звільнений з роботи в Публічному акціонерному товаристві «Державна продовольчо-зернова корпорація України» за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію.

10.05.2018 року звернувся до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 17, управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про визначення їй пенсії за віком, надавши всі необхідні документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 40 вище вказаного Закону для обчислення пенсії враховується плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Тому до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 17, управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області разом з усіма іншими документами він подав довідку, видану архівним відділом Уманської міської ради № 314/04-12/230 від 24.04.2018 року про отриману заробітну плату в Уманському елеваторі за період роботи з 01.01.1990 року по 31.12.1995 рік, яку при обрахунку пенсії не взято до уваги.

На його звернення від 05.07.2018 року відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 17, управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надано відповідь від 05.07.2018 року, у якій зазначено, що згідно з архівною довідкою у відомостях нарахування заробітної плати за 1993-1995 роки вказане прізвище «Оніщук», що не відповідає даним паспорту, де його прізвище «Онищук», тому архівна довідка не може бути врахована при обчисленні пенсії. Та вказано, що відповідно до ст. 105 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» він має право оскаржувати дії (бездіяльність) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, у судовому порядку.

Вважає, що причина неправильного написання її прізвища у одну літеру виникла у звязку із неправильним переведенням його прізвища, імені та по батькові із російської мови на українську мову, без врахування запису у паспорті.

Внаслідок такої помилки, у нього в цей час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його імя.

Таким чином, з метою надання можливості скористатися правом призначення йому пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1993 року по 31.12.1995 рік, виникла необхідність встановити факт, що правовстановлюючий документ, а саме вищевказана архівна довідка, належить йому, позивачу по справі.

Іншого шляху, крім судового, яким би було можливо вирішити вказане питання немає.

Факт належності вказаної довідки саме йому підтверджується записом у трудовій книжці та іншими письмовими матеріалами.

Просить суд встановити факт належності йому, ОСОБА_1, архівної довідки № 314/04-12/230 від 24.04.2018 року, виданої архівним відділом Уманської міської ради.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.

Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ у Черкаській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до трудової книжки серії БТ-1 № 2822366 прізвище заявника ОСОБА_1 на російській мові зазначено як «Онищук».

Відповідно до архівної довідки від 24.04.2018 року вих. № 314/04-12/230 зазначено, що у документах архівного фонду Уманського елеватора (з 13.03.1998 року дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Уманський елеватор») у відомостях нарахування заробітної плати працівникам підприємства є такі відомості про заробітну плату: за 1990-1992 роки значиться «Онищук Николай Иванович» (так у документах російською мовою); за 1993-1995 роки значиться «Оніщук Микола Іванович» (як у документах).

З свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 890085 вбачається, що прізвище заявника на українській мові зазначено як «Онищук».

Відповідно до копії паспорта серії НС 156181, виданого 26 липня 1996 року Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, прізвище заявника зазначено як ОСОБА_1.

Зі змісту заяви вбачається, що така невідповідність (помилка) в його прізвищі на російській мові створює йому незручності щодо призначення та нарахування пенсії.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження. А оскільки встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає необхідним його встановити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 319, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Визнати встановленим факт про те, що інформація, зазначена у довідці № 314/04-12/230 від 24.04.2018 року за 1993-1995 роки, де вказано прізвище ОСОБА_2 належить заявнику ОСОБА_1.

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль