У х в а л а

27 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 127/26834/17-ц

провадження № 61-40376 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Центр державного земельного кадастру, третя особа - виробнича філія «Вінницька картографічна фабрика» державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі - ДП «Центр державного земельного кадастру»), третя особа - виробнича філія «Вінницька картографічна фабрика» державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 101 212 грн 95 коп. та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі

13 676 грн 81 коп., а всього на загальну суму 114 889 грн 76 коп.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня

2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто ДП «Центр державного земельного кадастру» на користь

ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку по заробітній платі по день фактичного розрахунку з 26 жовтня 2015 року по

13 листопада 2017 року у сумі 101 212 грн 95 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 13676 грн

81 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 11 червня 2018 року апеляційну скаргу ДП «Центр державного земельного кадастру» задоволено частково. Рішення Вінницького міського Вінницької області від 13 березня 2018 року змінено.

Замість цифр «101 212 грн 95 коп.» вказано «69 410 грн», замість «13 676 грн 81 коп.» вказано «8 583 грн 22 коп.», замість «1 148 грн 89 коп.» вказано

«779 грн 93 коп», замість «6 000 грн» вказано «3 600 грн»

В іншій частині рішення міського суду залишено без змін.

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ДП «Центр державного земельного кадастру», в якій, просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 114 889 грн 76 коп., яка станом на 1 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ДП «Центр державного земельного кадастру» подалокасаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої

статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Центр державного земельного кадастру, третя особа - виробнича філія «Вінницька картографічна фабрика» державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплативідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Б. І. Гулько