Справа №601/2305/18
Провадження № 2/601/929/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаївської сільської ради про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 предявив вищезазначений позов до Дунаївської сільської ради посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько побутовими будівлями, який розташований по вул. Г.Стрижак, 25 у с.Савчинці Кременецького району Тернопільської області. Він є спадкоємцем за законом, спадщину прийняв. Інших спадкоємців нема.

Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не виділено частки померлої в майні колгоспного двору.

Позивач та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися, однак надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, однак від сільського голови Дунаївської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги сільська рада визнає.

Суд, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 235834 від 10 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 померла 27 лютого 1989 року.

З свідоцтва про народження серії 1-АГ № 1327956 від 26 червня 1967 року, виданого сільською радою с. Савчинці Кременецького району Тернопільської області, вбачається, що позивач народився 15 жовтня 1950 року, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, актовий запис № 5.

З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 22 квітня 1989 року, виданого виконкомом Кременецької районної ради народних депутатів Тернопільської області, вбачається, що цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Савчинці по вул. Г.Стрижак, 25 Кременецького району Тернопільської області дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2.

З довідки Кременецького РКБТІ № 969 від 07 листопада 2018 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно, яке розташоване в с. Савчинці по вул. Г.Стрижак, 25 Кременецького району Тернопільської області, було зареєстровано в КР КБТІ за реєстровим № 439, книга №2 за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Кременецької районної ради 22 квітня 1989 року.

З повідомлення державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 18 вересня 2018 року №01-16 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору належала особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

З довідок, виданих Дунаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області від 18 вересня 2018 року № 864, № 865 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 була зареєстрована з 15 січня 1969 року та проживала до дня смерті 27 лютого 1989 року в будинку №25 по вул. Г.Стрижак в с. Савчинці Кременецького району Тернопільської області. В будинку були зареєстровані: син ОСОБА_1 та сестра чоловіка ОСОБА_6, яка померла. Останнім членом колгоспного двору є ОСОБА_1.

Технічний паспорт на житловий будинок №25 по вул. Г.Стрижак в с. Савчинці Кременецького району Тернопільської області виготовлено Кременецьким РК БТІ 05 листопада 2018 року на ім»я ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч.2 ст. 123 ЦК УРСР в редакції (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-12 був введений в дію Закон України « Про власність».

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, до правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, а отже спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватись за нормами, які регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку у його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 27 лютого 1989 року, після її смерті відкрилась спадщина на спірне будинковолодіння. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, інших спадкоємців нема, а тому за позивачем слід визнати право власності на будинковолодінні №25 по вул. Г.Стрижак в с. Савчинці Кременецького району Тернопільської області.

На підставі наведеного та керуючись п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», ст.ст. 120, 123, 524, 534, ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 1218, 1223 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 82, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарсько побутовими будівлями, який розташований по вул. Г.Стрижак, 25 с.Савчинці Кременецького району Тернопільської області, який згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 22 квітня 1989 року належав ОСОБА_2.

У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 983,62 гривень по квитанції № 85 від 14 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1, номер картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: Дунаївська сільська рада, місце розташування: с.Дунаїв Кременецького району Тернопільської області, .

Головуючий