Справа № 761/3193/17
Провадження № 2-зз/761/69/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзьковій О.Л.

при секретарі Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левицький Роман Всеволодович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна про визнання недійсним договорів дарування нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. 01.11.2007 р. за договором купівлі - продажу ОСОБА_9 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_9 помер і його спадкоємцем є донька - ОСОБА_1 Вищезазначену квартиру померлий заповідав доньці. Від нотаріуса, яким було відкрито спадкову справу заявник дізналась про те, що на квартиру було накладено арешт Апеляційним судом м. Києва ухвалою від 05.02.2008 р. Як стало відомо Шевченківським районним судом м. Києва розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левицький Роман Всеволодович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна про визнання недійсним договорів дарування нерухомого майна. 21.12.2006 р. рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позов було задоволено - визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 після чого позивач продав нерухоме майно 27.02.2017 р. іншій особі. На рішення суду було подано апеляційну скаргу та під час її розгляду за клопотанням відповідача ОСОБА_5 вжито заходи забезпечення позову - на нерухоме майно накладено арешт. Проте, на той час єдиним власником квартири був ОСОБА_9, що не було перевірено судом. ОСОБА_9 не приймав участі у справі і йому не було відомо, що на його власність накладено арешт. 04.10.2010 р. ухвалою Апеляційного суду м. Києва в задоволенні апеляційної скарги було відмовлено. Рішення суду першої інстанції від 21.12.2006 р. залишено без змін. При цьому заходи забезпечення позову скасовані не були. Наразі, не скасований арешт на спадкове майно порушує права заявника. Крім того, ваговим є той що існування арешту жодним чином не порушує прав учасників справи і не впливає на їхні права, а відтак підлягає скасуванню. Беручи до уваги положення ст. 154 ЦПК України, представник ОСОБА_1 просить суд скасувати заходи забезпечення позову та скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_3.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

ОСОБА_4, його представник заперечували щодо задоволення заяви. Пояснили, що а ні ОСОБА_9, а ні його правонаступник не були учасниками справи. Виходячи з вимог чинного законодавства за їх заявами неможливо прийняти рішення про скасування арешту. Заявник має право для захисту свого права звернутися з відповідним позовом. Крім того, ОСОБА_9, який також вже звертався до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову не був обмежений у праві оскаржити рішення суду у касаційній інстанції, проте не зробив цього.

Інші учасники процесу в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Їх неявка в судове засідання, відповідно до ст. 158 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення заяви по суті.

Вислухавши представника ОСОБА_1, ОСОБА_4, його представника, дослідивши матеріали справи суд вважає встановленим наступне.

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2006 р. було задоволено позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левицький Роман Всеволодович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна про визнання недійсним договорів дарування нерухомого майна.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений 25.12.2003 р. між ОСОБА_6 від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. за реєстровим № 8833.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений 31 грудня 2004 р. між ОСОБА_6 від імені ОСОБА_11 і ОСОБА_5 миколаївною, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 16727.

Повернуто у власність ОСОБА_12 квартиру АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_5 подано заяву про апеляційне оскарження рішення та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Як свідчать матеріали справи, Апеляційним судом м. Києва 24.12.2014 р. винесено ухвалу про зупинення провадження у зв»язку зі смертю позивача ОСОБА_10 10.07.2007 р. та вступу у справу правонаступника позивача.

29.01.2008 р. провадження по справі за клопотанням ОСОБА_5 про поновлення строку Апеляційним судом м. Києва відновлено та 05.02.2008 р. задоволено заяву представника ОСОБА_5 про вжиття заходів забезпечення позову - накладено арешт на предмет спору - квартиру АДРЕСА_4.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.07.2008 р. рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2006 р. скасовано, справу направлено до на новий розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

В подальшому Верховним судом м. Києва частково задоволено скаргу ОСОБА_3, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 липня 2008 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

04.11.2010 р. Апеляційним судом м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2006 р. залишено без змін.

Матеріали справи, надані представником ОСОБА_1 докази свідчать про те, що заходи забезпечення позову вжиті Апеляційним судом м. Києва 05.02.2008 р. не скасовано. Дана обставина не заперечувалась відповідачем, його представником у судовому засіданні.

Також, як вбачається з долученої представником заявника копії договору від 01.02.2007 р. між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 укладено угоду за умовами якої ОСОБА_13 продала а ОСОБА_9 придбав квартиру АДРЕСА_3. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14

Надані матеріали містять відомості про те, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (копія свідоцтва про смерть видане Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 198660.

Матеріалами справи також підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого.

Відповідно до положень ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у п.9 зазначив наступне : Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Зважаючи на обставини встановлені в судовому засіданні, з огляду на те, що ОСОБА_9 не був учасником справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левицький Роман Всеволодович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна про визнання недійсним договорів дарування нерухомого майна, підстави для задоволення заяви в розумінні ст. 158 ЦПК України відсутні.

При цьому необхідно наголосити, що заявник не обмежений в праві звернутися за захистом порушених прав до суду із відповідним позовом.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про скасування заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п»ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 04.09.2018 року.

Суддя: