Справа № 513/1086/17
Провадження № 2/513/168/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника позивача - адвоката ОСОБА_1, представника відповідачів - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути: з відповідача ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в розмірі 10015,41 гривень; з відповідача ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 10000 гривень; а також стягнути з відповідачів солідарно витрати на юридичну допомогу.

Позов обґрунтовано тим, що 18 травня 2017 року приблизно о 09 годині 30 хвилин водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем ОСОБА_6 110 Д, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є відповідач ОСОБА_4, порушив Правила дорожнього руху України, рухаючись по вулиці К. Вернера в смт. Сарата та перетинаючи перехрестя, не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався по вулиці Вокзальній та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивач отримав тілесні ушкодження. Позивач був госпіталізований до Саратської ЦРЛ, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 18 травня по 30 травня 2017 року, а з 31 травня по 29 червня 2017 року лікувався амбулаторно. На лікування витратив 10015,41 гривень

03 грудня 2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 10015,41 гривню, моральну шкоду 10000 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 гривень (а.с. 147-148 ).

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримав уточнений позов та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_2 позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях проти позову (а.с. 50-52). Послався на те, що позивачем не надано доказів щодо притягнення відповідача ОСОБА_5 до кримінальної чи адміністративної відповідальності за вчинене ДТП. Крім того, позивач надав суду чеки та інші документи на придбання ликів та проходження обслідування на суму 10015,41 гривень, однак, він не конкретизує, які ліки придбані для лікування заподіяних в результаті ДТП тілесних ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головно мозку з наявністю забийної рани та саден лоба, не надав лікарських призначень.

Вислухавши пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_1 та заперечення представника відповідачів адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали кримінального провадження № 0000248 від 18.05.2017 року (далі - кримінальне провадження), суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що автомобіль марки "ОСОБА_6 110 Д" (вантажний фургон) державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2001 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ № 264090, належить ОСОБА_7 (а.с.26 кримінального провадження).

Автомобіль марки "ВАЗ 21043" державний реєстраційний номер НОМЕР_3, 1998 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ОІС № 559900, належить Саратській селищній раді Одеської області, володільцем автомобіля є Комунальне підприємство "Сарата комунсервис" (а.с. 21 кримінального провадження).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4 , на момент ДТП була застрахована в ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК /0298606, що підтверджується копією полісу (а.с.26).

18 травня 2017 року о 09 годині 30 хвилин в смт. Сарата Одеської області, рухаючись по вулиці Крістіана Вернера та перетинаючи перехрестя з вулицею Вокзальною в смт.Сарата Одеської області, водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «ОСОБА_6 110 Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, проігнорув вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України та не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався з правої строни відносно нього та допустив зіткнення з вищевеказаним автомобілем НОМЕР_5. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Саратської ЦРЛ.

18 травня 2017 року відомості про кримінальне провадження внесено в ЄРДР за № 0000248 та розпочато досудове розслідування (а.с.2 кримінального провадження).

Відповідно довідки Саратської ЦРЛ, 18 травня 2017 року до приймального відділення звернувся ОСОБА_3 з діагнозом: Забита рана чола та забій шийного відділу хребта (а.с.153).

З епікризу № 2884/287 вбачається, що позивач ОСОБА_8, перебував на стаціонарному лікуванні з 18.05.17 року по 30.05.17 року з діагнозом: ДЕ (дисциркуляторна енцефалопатія) ІІ ст. з вестібулоатаксічним і стійким цефалгічним синдромами. Садна та забійна рана чола (внаслідок ДТП 18.05.17р..). ІХС (ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз. Миготлива аритмія. ГХ ІІ ст., ОСОБА_9 (а.с.13).

З копії протоколу МСКТ головного мозку від 18.05.2017 р., проведеного в ООО «ДЦ ЮЖ-УКРМЕДТЕХ», у ОСОБА_3 виявлені: Дисциркуляторна енцефалопатія. Інволютивна атрофія звивин головного мозку. Атеросклероз інтракраніальних судин головного мозку (а.с. 7).

У звязку з погіршенням стану здоровя позивач з 19 липня 2017 року по 27 липня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Саратської ЦРЛ з діагнозом: «Поєднана (посттравматична 18.05.2017 року) і дисциркуляторна) енцефалопатія ІІ ст. зі стійкою цефалгією, вираженою вестібулопатією, астеноневротичний синдромом. Церебральний атеросклероз. ІХС. Миготлива аритмія. Гіпертонична хвороба ІІ ст., що підтверджується виписним епікризом № 3974/398 (а.с.14).

Як вбачається з довідки № 27, ОСОБА_3 проходив лікування в неврологічному відділенні Саратської ЦРЛ в період з 24 липня 2018 року по 08 серпня 2018 року з діагнозом: «Прогресуюча поєднана (посттравматична (внаслідок ДТП у травні 2017 року) і дисциркуляторна) енцефалопатія ІІ ст. з вираженим вестібуло-атактичний синдромом, стійкою цефалгіей, астеноневротичний синдромом» (а.с. 149).

Під час досудового слідства було проведено експертизу потерпілого ОСОБА_3 та висновком експерта № 113 від 15 серпня 2017 року було встановлено: згідно даним медичної документації, у ОСОБА_3 виявлена закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з наявністю забійної рани та саден лоба. Ці ушкодження утворені в результаті удару об тупі предмети, групові і індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що такими предметами могли бути деталі салону легкового автомобілю в умовах вищевказаного ДТП. Дані ушкодження заподіяні незадовго до звернення потерпілого по медичну допомогу, тому не виключено їх утворення 18.05.2017р. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя, у тому числі і у момент спричинення. Струс головного мозку є найбільш легкою формою черепно-мозкової травми, що характеризується нетривалими функціональними порушеннями, що нормалізуються на першому, другому і іноді на третьому тижні, і при своєму звичайному клінічному перебігу не вимагає для свого лікування терміну понад 21 день. Тому слід вважати, що вищезгадані ушкодження у єдиному морфологічному комплексі спричиняють за собою розлад здоров'я тривалістю понад 6 днів і не більше 21 дня, і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 "Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Вказані в медичній документації патології зору, центральної нервової та серцево-судинної систем являються хронічними захворюваннями. Згідно п.4.7. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", загострення передуючих травмі захворювань не може бути основою для зміни ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с. 165-166).

Таким чином, постановою слідчого СВ Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 06 жовтня 2017 року було встановлено, що причиною ДТП стало порушення ОСОБА_5 вимог дорожнього знаку 2.1. Оскільки ОСОБА_3 унаслілок ДТП заподіяно легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у звязку з відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.167).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи без дійсності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частин 3, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом частин 1, 2, 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже відповідальність за заподіяну шкоду належить покласти на ОСОБА_5, який винен у заподіянні шкоди.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем ОСОБА_5 не надано суду належних та допустимих доказів того, що шкода позивачу була заподіяна внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Факт закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 не може бути підставою для звільнення відповідача від цивільної відповідальності. Тому суд вважає безпідставними заперечення представника відповідача в цій частині.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу ОСОБА_3 було завдано матеріальної шкоди, повязаної з витратами на лікування.

З розрахунку витрат на лікування, наданого позивачем ОСОБА_3, вбачається, що за період з 18 травня 2017 року по 29 червня 2017 року ним було витрачено на лікування 8281,55 гривень. Суд не бере до уваги витрати в сумі 834,04 гривні, з яких: 224,64 гривень - витрати на їжу, 609,40 гривень - витрати на дорогу, тому що позивач не надав доказів на підтверджененя того, що ці витрати пов'язані з його лікуванням. Таким чином, в задоволені позову в цій частині належить відмовити (а.с.15).

Крім того, з наданих позивачем квитанцій, суд приймає до ували лише ті квитанції, в яких зазначені лікарські препарати, призначені лікарями, в загальній сумі 1733,45 гривень (а.с. 16-20).

Отже, загальна сума витрат на лікування, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 9180,96 гривень.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_5 моральної шкоди у сумі 10000 гривень підлягають повному задоволенню. Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд враховує ступінь вини відповідача ОСОБА_5, який вчинив ДТП з необережності, а також характер, обсяг, глибину та тривалість завданих позивачу моральних страждань, який внаслідок ДТП зазнав тілесних ушкоджень, переніс фізичний біль та моральні страждання, змушений був неодноразово проходити лікування, звертався до суду за захистом своїх прав, на що витрачав свій час. Зазначені негативні фактори змінили звичний спосіб його життя, спричинили певні незручності, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

З вищевказаних підстав суд вважає безпідставними ствердження представників позивача про те, що суду належних та допустимих доказів щодо наявності та розміру моральної шкоди.

Завдану позивачу моральну шкоду суд оцінює у розмірі 10000 гривень.

Факт сплати позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 гривень підтверджується квитанцією (а.с 149), тому на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, отже з відповідача ОСОБА_5 на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1280 гривень (640 грн.+ 640 грн.).

Керуючись ст. ст. 16, 22, 23, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.2-13, 15, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4/1, кв.119, НОМЕР_6, виданий Автозаводським РВ КМУ ВМС України в Полтавській області 14 січня 1998 року, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_7, НОМЕР_7, виданий 14 грудня 2009 року Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_8, матеріальну шкоду в розмірі 9180 (дев'ять тисяч сто вісімдесят) гривень 96 копійок, моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, а всього 20680 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 96 копійок.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4/1, кв.119, НОМЕР_6, виданий Автозаводським РВ КМУ ВМС України в Полтавській області 14 січня 1998 року, на користь держави судовий збір в загальному розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року.

Суддя А. І. Бучацька