АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 675/528/17
Провадження № 22-ц/792/1256/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

Пєнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №675/528/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка подана його представником ОСОБА_4, на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2018 року (суддя Янішевська О. С.) про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)», Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)», Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2018 року провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди закрито, у зв'язку з відмовою ОСОБА_5 від позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 не погоджується з вказаною вище ухвалою суду, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, посилається на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що подана позивачем заява про закриття провадження у справі, написана ним під психологічним тиском працівників Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)». Вважає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, що мають значення для справи та не переконався в добровільності написання позивачем заяви про закриття провадження у справі, не перевірив відсутності факторів, які могли б вплинути на волевиявлення позивача, враховуючи специфіку умов, в яких він знаходиться. А тому, на думку апелянта, судом неправильно застосовано положення ст. 255 ЦПК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 24.03.2017 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Державної установи «Замкова виправна колонія (№58)», Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди.

25.06.2018 року за вх. №7486/18 позивачем ОСОБА_5 подано до суду заяву про закриття провадження у справі, у зв'язку з його відмовою від позову, розгляд цієї заяви просив проводити у його відсутності (а.с. 220).

В судовому засіданні, яке відбулось 25.06.2018 року, був присутній представник позивача, який при вирішенні судом заяви позивача про відмову від позову покладався на думку суду (а.с. 19, 221).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільно-процесуальне законодавство визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Оскільки відмова від позову була прийнята судом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі щодо здійснення на позивача психологічного тиску при написанні заяви, оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження цих обставин не надано. Надана апелянтом копія заяви від 27.06.2018 року, адресована до Ізяславського районного суду про продовження розгляду справи та відмову від поданої заяви про відмову від позову, не є достатнім доказом, на підставі якого можна дійти висновку про наявність обставин щодо здійснення на позивача психологічного тиску.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка подана його представником ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2018 року.

Судді: /підпис/ І.В. Пєнта

/підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Янішевська О. С. Провадження № 22-ц/792/1256/18

Доповідач - П'єнта І.В. Категорія № ухвала