Справа №345/4543/18
Провадження № 2/345/1866/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2018 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Баран В.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача в на його користь 177156,07 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП; а також понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивує наступним. 19.07.2018року о 16год. 45хв. ОСОБА_2 в с. Голинь Калуського району по вул. 600-річчя, керуючи автомобілем ВМW 530, д.н.з. RР 51054 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з його автомобілем НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Калуського міськрайонного суду від 10.08.2018 року по справі №345/3049/18, яка набрала законної сили 20.08.2018року, ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00грн., який ним сплачено. Внаслідок вчинення ДТП відповідачем позивачу нанесено матеріальний збиток на суму 327 156,07 грн., з яких 150 000,00 грн. було відшкодовано страховою компанією ПАТ «СК «ТАС» в рамках ліміту відповідальності передбаченого страховим полісом, що підтверджується листами від 13.09.2018року №8825 та від 18.09.2018року №Г 1400/3 694, а також випискою по надходженням по картці Приватбанк. Таким чином, сума невідшкодованого матеріального збитку нанесеного позивачу складає 177156,07грн. Крім того, позивач вказує , що внаслідок ДТП він та його сім»я зазнали моральних збитків, які виразилися в переживанні та стресі , оскільки позивач був позбавлений можливості нормального проживання, так як знищений автомобіль використовувався ним для перевезення вантажів з метою отримання прибутку для сім»ї, в якій ОСОБА_1 являється єдиним годувальником, так як його дружина не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Протиправна діяльність відповідача викликала у позивача необхідність пошуку нового джерела доходу, що завдало йому та його сім'ї значних незручностей, викликало стрес та хвилювання, потягло за собою матеріальні втрати. А тому вартість моральної шкоди, яка повинна бути стягнута з відповідача складає 50 000 грн.

В свою чергу, позивач неодноразово звертався до відповідача особисто , а також телефонував йому з приводу відшкодування нанесених йому збитків. Однак, ОСОБА_2 категорично відмовляється сплатити йому 177 156,07грн. збитків так як, на його думку, таку виплату повинна здійснити страхова компанія.

Оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляються відшкодувати решту суми спричиненої ним матеріальної та моральної шкоди, тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2ст. 247 , ч. 2 ст. 279 ЦПК України.

28.11.2018 року до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача ОСОБА_3, де зазначено наступне.

У п. 15.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між: вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також: витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів доданого позивачем висновку вбачається, що відновлювати транспортний засіб «RENAULT MASTER» р.н. НОМЕР_2 економічно недоцільно через те, що вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу, більша ринкової вартості автомобіля НОМЕР_3 на момент ДТП.

Однак для того щоби визнати транспортний засіб «RENAULT MASTER» р.н. НОМЕР_2 фізично знищеним необхідно ще і обов'язково зазначити чи згідний власник транспортного засобу із визнанням транспортного засобу фізично знищеним і відповідно чи згідний він передати автомобіль НОМЕР_3 відповідачу ОСОБА_4 та перереєструвати «RENAULT MASTER» р.н. НОМЕР_2 на відповідача ОСОБА_4

Цього в позові не зазначено, хоча від цього залежить розмір відшкодування власнику автомобіля НОМЕР_3.

В п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Позивач у позовній заяві не зазначає чи вважає він автомобіль НОМЕР_3 фізично знищеним та чи згідний він відати відповідачу пошкоджений автомобіль та чи зберіг він його в такому стані, в якому він був відразу після ДТП.

До позовної заяви позивач додав копію листа ПрАТ «Страхова група «ТАС» за №8825 від 13.09.2018 року , в якому зазначено, що вартість автомобіля НОМЕР_3 в пошкодженому стані становить 75 599,5 гривень.Тобто в залежності від позиції позивача, а саме:

у разі якщо позивач ОСОБА_1 згідний визнати фізично знищеним та передати автомобіль НОМЕР_3 відповідачу ОСОБА_4 та перереєструвати його на відповідача ОСОБА_4 після відшкодування збитків, то ухвалити рішення яким зобов'язати відповідача ОСОБА_4 відшкодувати позивачу ОСОБА_1 заподіяну майнову шкоду через пошкодження автомобіля НОМЕР_3 в розмірі 177 156, 07 гривень, а позивача ОСОБА_1 зобов'язати передати автомобіль відповідачу ОСОБА_4 та перереєструвати його на відповідача після відшкодування збитків.

у разі якщо позивач ОСОБА_1 не згідний визнати фізично знищеним та не згідний передати автомобіль НОМЕР_3 відповідачу та не згідний перереєструвати автомобіль на відповідача, а бажає залишити автомобіль собі, то ухвалити рішення , яким зобов'язати відповідача відшкодувати позивачу заподіяну майнову шкоду через пошкодження автомобіля НОМЕР_3 в розмірі (177 156, 07 - 75 599,5) 101 556. 57 гривень.

Позивач в позові зазначив, що він зазнав моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., яка полягає в тому, що він та його сім'я зазнали значних моральних переживань та стрес . Однак, наведене належними та допустимими доказами не доведено (не має ні висновку судмедекспертизи, що він під час ДТП отримав тілесні ушкодження, не має довідки від лікарів невропатолога, психіатра, що вони звертались до них і у нього були якісь ознаки, того що вони перенесли стрес), тому в задоволені позовних вимог, щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

В ч. 1 ст. 93 ЦПК України зазначено, що учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

У зв'язку вищевикладеним, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 93 ЦПК України, просив позивача ОСОБА_1 дати письмові відповіді на наступні питання: чи зберіг ОСОБА_1 на даний час автомобіль НОМЕР_4 в тому стані, в якому він був відразу після ДТП 19.07.2018 року та чи згідний ОСОБА_1 визнати фізично знищеним та передати автомобіль відповідачу ОСОБА_4 та перереєструвати його на відповідача після відшкодування збитків?

Позивач в судове засідання не зявився, однак 13.12.2018 року подав суду заяву, згідно якої доводить до відома суду , що на даний автомобіль НОМЕР_4 знаходиться в тому стані , в якому був після ДТП 19.07.2018 року , вказаний автомобіль бажає залишити за собою та не вважає його фізично знищеним. Виходячи з вищенаведеного уточнює позові вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди та просить суд стягнути з відповідача 101 556,57 грн. Одночасно просить розгляд справи проводити без його участі. (а.с. 147, 148).

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступник підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить автомобіль НОМЕР_4 (а.с.17).

19.07.2018року о 16год. 45хв. ОСОБА_2 в с. Голинь Калуського району по вул. 600-річчя, керуючи автомобілем ВМW 530, д.н.з. RР 51054 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем НОМЕР_5 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Калуського міськрайонного суду від 10.08.2018року по справі №345/3049/18, яка набрала законної сили 20.08.2018року, ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00грн., який ним сплачено (а.с.5).

В результаті ДТП належний позивачу автомобіль НОМЕР_6, отримав механічні пошкодження та, відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу , становить 327 156,07 грн. .

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 39/1/18 від 27.07.2018 р. , вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу «RENAULT MASTER» д.н.з. НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП становить 327 156,07 грн.(а.с.8-10).

Вищенаведений висновок автотоварознавчого дослідження та його обґрунтування у суду не викликають сумніву.

Як вбачається із листів від 13.09.2018року №8825 та від 18.09.2018року №Г 1400/3 694, а також з виписки по надходженням по картці Приватбанк коштів, позивачу ОСОБА_1 страховою компанією ПАТ «СК «ТАС» було відшкодовано в рамках ліміту відповідальності передбаченого страховим полісом 1500 00,00 грн.(а.с.11-14).

Заявою від 13.12.2018 року позивач не вважає свій автомобіль фізично знищеним,бажає залишити його собі , а тому просив суд стягнути з відповідача 101 556,57 грн. матеріальної шкоди.

Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість уточненої позовної вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача матеріальний збиток в розмірі 101 556,57 грн.

Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.ст. 3, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав, у тому числі за наявності душевних страждань, які фізична особа відчуває у зв'язку з пошкодженням його майна та нанесення шкоди здоров'ю. При цьому така шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності.

Згідно положень п. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином викладені обставини беззаперечно вказують на спричинення моральної шкоди позивачу внаслідок описаної вище події, а саме ДТП за участю автомобіля ВМW 530, д.н.з. RР 51054 під керуванням ОСОБА_2.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди за № 4 від 31 березня 1995 року з наступними змінами (надалі - Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно п. 5 цієї ж Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повиненз'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи те, що в судовому засіданні, на підставі досліджених доказів, встановлено причинно-наслідковий зв»язок між неправомірною діяльністю водія ОСОБА_2 та шкодою, заподіяною позивачу, суд приходить до висновку, що обов»язок відшкодовувати моральну шкоду слід покласти саме на відповідача.

Визначаючи розмір завданої шкоди, виходячи із роз»яснень п.9 вказаної вище Постанови,розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, затрати часу та прикладання додатковихзусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Враховуючи, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивач ОСОБА_1 зазнав моральної шкоди, яка полягає у знищенні належного йому автомобіля, що потягло за собою зміни у його життєвих і виробничих стосунках, неможливості користування автомобілем, затраті часу та додаткових зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану. Крім того позивач зазнав травм під час ДТП, внаслідок яких проходив лікування, що стверджується матеріалами справи, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, задовольняє позовну вимогу про стягнення моральної шкоди частково та стягує її на користь ОСОБА_1 з відповідача у розмірі 5000,00 грн. .

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню, а саме: слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток в розмірі 101 556,57 грн., а також 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди .

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладає на відповідача.

На підставі викладеного, ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України , суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 101 556,57 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди , завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір у розмірі 1771,56 гривень .

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: