Провадження № 2-др/331/5/2018
Справа 331/1491/16-ц
ДОДАТКОВА У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2018 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :
головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,
за участю : секретаря Постарнак М.М.,
прокурора Чекаліної О.С.,
заінтересованої особи ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за заявою заступника прокурора Запорізької області про ухвалення додаткового рішення, заінтересовані особи Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
У липні 2018 року заступник прокурора Запорізької області, із залученням до участі в справі в якості заінтересованих осіб - Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 ( далі державний виконавець Олександрівського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Прінь В.О., державний виконавець Прінь В.О.), ОСОБА_1, ОСОБА_3, звернувся до суду із заявою : про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених прокуратурою Запорізької області судових витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2016 р. у справі № 6/331/302/2016 ( 331/149/16-ц) ; стягнення з ОСОБА_1 на користь прокуратури Запорізької області витрачені у 2017 році на сплату судового збору за подання апеляційної скарги грошові кошти у розмірі 800,00 грн.; стягнення з ОСОБА_3 на користь прокуратури Запорізької області витрачені у 2017 році на сплату судового збору за подання апеляційної скарги грошові кошти у розмірі 800,00 грн.
Заява мотивована тим, що у лютому 2016 р. державний виконавець Олександрівського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Прінь В.О. звернулась до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2016 р. зазначене подання залишено без розгляду.
Указану ухвалу суду першої інстанції оскаржено заступником прокурора Запорізької області у апеляційному порядку, у зв»язку з чим згідно з платіжним дорученням від 1.02.2017 р. сплачено судовий збір у розмірі 1600, 00 грн.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28.03.2017 року апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задоволено, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2016 р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Враховуючи те, що у відповідному судовому рішенні не вирішено питання стягнення судових витрат прокурором подано заяву про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30.05.2017 р. у задоволенні вказаної заяви відмовлено.
За результатами перегляду відповідної справи судом першої інстанції ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2017 р. подання державного виконавця задоволено. Постановою апеляційного суду Запорізької області від 19.06.2028 р. відповідне рішення суду першої інстанції залишено без змін, у зв»язку з чим воно набрало законної сили.
Однак, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2017 р. не вирішено питання розподілу судових витрат у справі, зокрема, про відшкодування прокуратурі Запорізької області витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 27.12.2016 р. ( згідно з платіжним дорученням від 1.02.2017 року).
Враховуючи, що під час розгляду слухання відповідної справи проти задоволення подання державного виконавця заперечував ОСОБА_1, зокрема у апеляційній скарзі від 20.11.2017 р., а також ОСОБА_3, позиція якої викладена у апеляції від 21.04.2016 р., заявник вважає за доцільне розподіл судових витрат по сплаті покласти на указаних осіб порівну.
Як на правові підстави заявлених вимог заявник посилається на статті 141, 270 ЦПК України.
В суді представник заявника вимоги, викладені в заяві, підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених по тексту заяви.
Заінтересована особа ОСОБА_1 проти заяви заперечує, просить у її задоволенні відмовити з підстав, викладених у запереченнях від 27.08.2018 р., які долучені до матеріалів справи.
Заперечення мотивовані тим, що по-перше, прокуратурою було оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду від 27.12.2016 р. про залишення подання державного виконавця Прінь В.О. без розгляду з підстав її повторної неявки в судове засідання. З цього приводу йому, як заінтересованій особі, не зрозуміло, чому саме судові витрати, які понесла прокурора тура фактичного з вини державного виконавця, повинні бути стягнені, в тому числі і з нього.
По-друге, він є особою із скрутним матеріальним становищем, у зв»язку з чим не в змозі сплатити судовий збір у розмірі 800,00 грн. При цьому, посилається на статтю 133, частини першу та третю статті 136 ЦПК України, статтю 8 Закону України « Про судовий збір».
По-третє, прокурор у своїй заяві, як аргумент, наводить апеляційну скаргу ОСОБА_3 від 21.04.2016 року. Хоча провадження за вказаною скаргою апеляційним судом Запорізької області від 1.06.2016 року було закрито, що також є підставою для відмови у задоволенні заяви прокурора.
Інші заінтересовані особи в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило. Заяви по суті справи заінтересованими особами суду не надані.
Суд, вислухавши доводи представника заявника, перевіривши їх матеріалами справи № 331/1491/16-ц ( провадження № 6/331/1021/2017), взявши до уваги думку заінтересованої особи ОСОБА_1, вважає вимоги заяви законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що в лютому 2016 року державний виконавець Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи прокуратура Запорізької області, Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, ОСОБА_1, ОСОБА_1П
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2016 року подання державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи прокуратура Запорізької області, Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, ОСОБА_1, ОСОБА_3, залишено без розгляду ( а.с.4-5,т.2)
Не погоджуючись із ухвалою суду від 27 грудня 2016 року, прокуратурою Запорізької області подано апеляційну скаргу ( а.с.32-34, т.3).
Згідно платіжного доручення № 125 від 1 лютого 2017 року прокуратурою Запорізької області за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн. ( а.с.51, т.2).
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2016 року у цій справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду ( а.с.89-91, т.2).
20 квітня 2017 року прокуратура Запорізької області звернулася до апеляційного суду Запорізької області із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених прокуратурою Запорізької області судових витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2016 р. у справі № 6/331/302/2016( 331/149/16-ц) ; стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь прокуратури Запорізької області витрачені у 2017 році на сплату судового збору за подання апеляційної скарги грошові кошти у розмірі 1600, 00 грн. ( а.с.98-100, т.2).
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року в задоволенні заяви прокуратури Запорізької області про ухвалення додаткового рішення відмовлено ( а.с.121-123)
Відмова мотивована тим, що відповідно до роз»яснень, викладених в пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов»язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.
Оскільки ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2016 року у цій справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, тобто апеляційним судом Запорізької області у цій справі рішення по суті подання не ухвалювалося, підстави для ухвалення додаткового рішення апеляційним судом були відсутні.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2017 року подання Олександрівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області задоволено. Визначено з 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, частку, що складає 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ( а.с.238-242, т.2), яка постановою апеляційного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року залишена без змін ( а.с.87-89, т.3).
З резолютивної частини ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2017 року вбачається, що судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених прокуратурою Запорізької області, під час апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції від 27 грудня 2016 року, у зв»язку з чим прокуратура Запорізької області у липні 2018 року звернулася до суду із заявою, яка є предметом цього судового розгляду.
Так, подання державного виконавця Олександрівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 було розглянуто судом по суті, із ухваленням рішення 28.11.2017 року за правилами Цивільного процесуального кодексу України 1963 року.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України « Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» № 2147 VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Виходячи із змісту наведених норм права розгляд заяви прокурора Запорізької області від 10.07.2018 року розглядається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Із змісту роз»яснень, викладених в пункті 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року вбачається, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.
Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Судові витрати третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягується на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
На підставі викладеного, з урахуванням того, що прокуратура Запорізької області підтримувала подання державного виконавця Прінь В.О., надала суду документ на підтвердження сплати судового збору у розмірі 1 600, 00 грн. за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду від 27.12.2016 року, а ухвала суду від 28.11.2017 року не містить рішення щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення
понесених прокуратурою Запорізької області судових витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2016 р. у справі № 6/331/302/2016( 331/149/16-ц).
Враховуючи, що під час розгляду відповідної справи проти задоволення подання державного виконавця заперечував ОСОБА_1, зокрема у апеляційній скарзі від 20.11.2017 р., а також ОСОБА_3, позиція якої викладена у апеляції від 21.04.2016 р., суд вважає за необхідне розподіл судових витрат по сплаті судового збору покласти на указаних осіб порівну.
Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Заяву заступника прокурора Запорізької області задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 серпня 2018 року.

У відповідності до пунктів 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

27.08.2018