Провадження № 2/161/995/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року

м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Луцької міської ради про визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся в суд з вищевказаним позовом , який мотивує тим, що

05 квітня 2012 року у нього з ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_5

ОСОБА_6, яка на даний час є малолітньою, проживає разом з матірю.

Він проживає окремо від них. Всі обов'язки по утриманні доньки ним виконуються, проте відповідач здійснює перешкоди у спілкуванні з дитиною та не дає можливості брати участі у її вихованні. З метою захисту порушених прав дитини, безперешкодного спілкування з нею, та порушення його прав, як батька, він звернувся з відповідною заявою у Службу у справах дітей Луцької міської ради.

23.09.2016 року рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради було визначено спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Даним рішенням встановлено йому побачення з дитиною щонеділі з 11 год. до 14 год. у присутності матері дитини ОСОБА_2І, терміном на 3 місяці. Зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні дитини та завчасно попереджати про можливість та причини змін у визначеному порядку його зустрічей. Зобов'язано його чітко дотримуватись визначених годин побачень із дитиною та завчасно попереджати ОСОБА_2І, про можливість та причини змін у визначеному порядку його зустрічей.

Ознайомившись з вищезазначеним рішенням, вважає його незаконним, та таким, що порушує його права, як батька, та права його малолітньої доньки ОСОБА_5. Відповідач по справі позбавляє його можливості спілкуватися з донькою по телефону, відводити та забирати з дитячого садка, позбавляє його можливості провести санаторно-курортне лікування доньки разом з ним, а також унеможливлює його побачення з малолітньою ОСОБА_6 під час свят.

Зазначає, що донька бажає спілкуватись з ним, проводити разом з ним своє дозвілля , однак внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_2, яка полягає в психологічному тиску на дитину, він і його донька позбавлені можливості зустрічатися.

Вважає, що його вимоги про зміну участі у вихованні дитини є законними і обґрунтованими. Його спілкування з донькою буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку. Вважає, що участь батька у вихованні дитини, спілкування між ними не лише забезпечить виконання його батьківських прав, а буде відповідати інтересам дитини. На обліку в психоневрологічному та наркодиспансері він не перебуває .

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд змінити порядок і спосіб його зустрічей з малолітньою дитиною ОСОБА_5, встановлений рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради та визначити наступний спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дитини: надати можливість йому перший та третій тиждень місяця відводити малолітню доньку ОСОБА_5 в дошкільний заклад та забирати з нього; забирати для спілкування та виховання малолітньої ОСОБА_5 з 10 год. суботи по 17год. неділі, кожного другого та четвертого тижня місяця; надавати йому можливість проводити оздоровлення доньки протягом 15 днів на морі, або в санаторно-курортному закладі на території України під час літніх канікул; надавати йому можливість спілкуватись та гуляти, без участі матері, з донькою під час великих релігійних та державних свят (Новий рік, Різдво, Пасха, трійця, День незалежності України, день народження ОСОБА_5, день його народження).

Позивач у судове засідання не зявився, його представник подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, мотивуючи тим, що позивач вчиняє психологічне насильство над малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та подавляє її волю, погрожує та вселяє почуття страху, що становить небезпеку для несформованої ні духовно, ні фізично особистості. Позивач ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ч.2 ст.182 КУпАП, ст.173 КУпАП, а тому спілкування малолітньої дитини з ним негативно впливатиме на її психоемоційний стан. Вважає, що участь позивача як батька їх дитини можлива лише у її присутності, просила відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи- Служби у справах дітей Луцької міської ради у судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує наданий висновок та просить вирішити спір за наявними матеріалами в справі в інтересах дитини.

Заслухавши пояснення відповідача та її представника, оцінивши показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень, суд установив таке.

З матеріалів справи випливає, що у сторін 05 квітня 2012 року народилась ОСОБА_5.

На даний час малолітня дитина ОСОБА_5 проживає з матірю за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, відповідно до ст.157 СК України, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов'язків щодо неї.

Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні.

Законодавством також встановлений обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання доньки та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбулою ст. ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов'язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст. 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З метою безперешкодного спілкування з малолітньою донькою позивач звернувся з відповідною заявою в орган опіки та піклування у Службу у справах дітей Луцької міської ради.

23.09.2016 року рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради було визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 Даним рішенням встановлено останньому побачення з дитиною щонеділі з 11 год. до 14 год. у присутності матері дитини ОСОБА_2І, терміном на 3 місяці. Зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні дитини та завчасно попереджати про можливість та причини змін у визначеному порядку його зустрічей. Зобов'язано його чітко дотримуватись визначених годин побачень із дитиною та завчасно попереджати ОСОБА_2І, про можливість та причини змін у визначеному порядку його зустрічей.

Органом опіки та піклування надано суду висновок від 31.10.2018р. про недоцільність визначення способу участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5

Як випливає із змісту поданого документу висновок служби у справах дітей ґрунтується лише на поясненнях матері дитини та висновку судової психологічної експертизи від 21.03.2018р., який проведено без участі ОСОБА_3

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязливі стосунки, однак, доказів, які б свідчили про те, що позивач негативно впливає на дитину, погрожує дитині, і це перешкоджає розвитку дитини суду не надано.

Разом з тим, з урахуванням негативних відносин, які склалися між батьками дитини, конфліктів, які відбуваються в присутності малолітньої дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача , що стосуються зустрічей позивача з дитиною у відсутності матері.

Згідно висновку експерта №3195/3196/3197 судової психологічної експертизи, складеного 21 березня 2018 року, експертом Львівського науково-дослідного інституту судової експертизи, який знаходиться за адресою: 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54 , проведеної на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ситуативно висловлює негативне відношення до батька, страх перед ним, діагностично визначається відсутністю стабільної позитивної емоційної привязаності до нього, конфліктне відношення, зокрема, через призму слідів психотравмуючого на психіку дитини впливу ряду конфліктних ситуацій між батьками. Дитина диференціює відношення батька до матері і до себе, при цьому відношення дитини до батька на момент освідчення негативне.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про недоцільність встановлення позивачу такого способу спілкування з дитиною як: проводити оздоровлення доньки , відводити та забирати дитину з дошкільного закладу, спілкуватися з донькою у дні свят.

Разом з тим, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Натомість, спілкування доньки з батьком, на думку суду, буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Таким чином, суд вважає, що рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.09.2016 р. № 598-2, винесене із врахуванням рішення комісії органу опіки та піклування, повністю відповідає інтересам малолітньої дитини та її віку. Підстав для його зміни в бік збільшення часу зустрічей, проведення спільного відпочинку у період літніх канікул, суд на даний час не вбачає.

З огляду на викладене, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у її вихованні, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає її нормальному розвитку, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, її малолітнього віку, поведінки батьків, між якими не має порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

В інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, та надати батькові можливість спілкування з дитиною , а саме: визначити позивачу ОСОБА_3, наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: -першу та останню суботу місяця з 11.00 год. до 14.00 год. у присутності матері дитини ОСОБА_2; зобовязати матір дитини - ОСОБА_2, не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні дитини та завчасно попереджати про можливість та причини змін у визначеному порядку його зустрічей; зобовязати ОСОБА_3 дотримуватись визначених годин побачень із дитиною.

У задоволенні інших позовних вимог, зокрема: необмеженого спілкування позивача з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисто, надання йому можливості проводити оздоровлення доньки протягом 15 днів на морі, або в санаторно-курортному закладі на території України під час літніх канікул; надання можливості спілкуватись та гуляти, без участі матері, з донькою під час великих релігійних та державних свят (Новий рік, Різдво, Пасха, трійця, День незалежності України, день народження ОСОБА_5, день його народження), слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини в інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов'язків обумовить це.

До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2,5, ч.3 ст.12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 141,142, 150, 151, 152, 157, 158, 159 СК України, суд-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Визначити позивачу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1:

-першу та останню суботу місяця з 11.00 год. до 14.00 год. у присутності матері дитини ОСОБА_2, яка проживає за адресою: 43000, м.Луцьк, вул.Миру, 2/1.

Зобовязати матір дитини - ОСОБА_2, не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні дитини та завчасно попереджати про можливість та причини змін у визначеному порядку його зустрічей.

Зобовязати ОСОБА_3 дотримуватись визначених годин побачень із дитиною.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 551грн. 20коп. судових витрат по справі.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 ( проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3).

Відповідач: ОСОБА_2, проживає за адресою: 43000, м.Луцьк, вул.Миру, 2/1.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Луцької міської ради: 43025, м.Луцьк, вул. Б.Хмельницького, 19.

Головуючий Л.В.Івасюта