АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Чернівці

Справа №2/743/11

Апеляційний суд Чернівецької області у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Лисака І.Н., Яремка В.В.

секретар Андрушків С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року, (головуючий у 1-й інстанції Пухарєва О.В.),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у вказаній справі.

Свої доводи обґрунтовувало тим, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2012 року задоволено позов банку до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виконання вказаного рішення 29 травня 2012 року видано виконавчі листи по справі № 2-743/11.

Строк пред'явлення виконавчого документу до виконання було пропущено у зв'язку із втратою Заставнівським районним відділом ДВС та ПАТ КБ «ПриватБанк» виконавчих листів, на даний час виконавче провадження не відкрито.

Просило поновити строк для пред'явлення виконавчого листа №2-743/2011 від 29.05.2012 року, виданого Заставнівським районним судом Чернівецької області, до виконання та видати його дублікат.

_______________________________________________________________________________________

Провадження 22ц/794/874/18 Категорія 27

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчих листів №2-743/11, виданих Заставнівським районним судом 29.05.2012 відносно боржника ОСОБА_1 до виконання та видано їх дублікат.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану її скасувати та ухвалити нове судове рішення, якою відмовити у задоволенні заяви.

Посилається на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що висновки суду про втрату виконавчого листа під час пересилки не підтверджені будь-якими доказами, а, отже, є припущенням.

Також суд не звернув уваги на те, що стягувач пред'явив виконавчі листи до виконання 24.09.2015 року, на підставі яких відкрито виконавче провадження. 30.06.2016 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Доказів поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання заявник не надав.

Вказує, що банк звернувся до суду після закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки зазначений строк на момент його видачі встановлено 1 рік.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга

підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції керувався положеннями п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч.1 ст. 433 ЦПК України та виходив із доведеності втрати виконавчого документа та поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 17 квітня 2012 року Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено заочне рішення по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку зазначену заборгованість у розмірі 46992 грн 83 коп., а також судовий збір у розмірі 469 грн 93 коп. Вказане судове рішення набрало законної сили 25.05.2012 року.

Згідно заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачі копії рішення та виконавчих листів від 7.05.2012 року представником позивача було отримано рішення та виконавчі листи.

Крім того, встановлено, що в період з 10.10.2012 року, тобто з часу відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк», до 26.06.2015 року, тобто до закінчення виконавчого провадження у зв'яжу із тим, що встановлено місце роботи боржника (ТОВ «Полістар» м. Чернівці) виконавчі листи №2-743, які видані Заставнівським районним судом 29.05.2012 року відносно боржника ОСОБА_1 перебували в провадженні Заставнівського ВРВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області.

У подальшому вказані виконавчі листи були направлені до Садгірського ВДВС м. Чернівці, що вбачається із постанови ДВС.

На підставі виконавчого листа №2-743, виданого 29.05.2012 року Заставнівським районним судом, державним виконавцем Садгірського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження 24.09.2015 року, а 30.06.2016 державним виконавцем Чернівецького міського ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_1 не працює в ТОВ «Полістар», а проживає в АДРЕСА_1, а тому виконавчий лист було направлено до Заставнівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області.

Згідно листа начальника Заставнівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Гумена В.Г. станом на 25.06.2018 на виконанні у Заставнівському РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області немає відкритих виконавчих проваджень про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за виконавчим листом №2-743/11.

Встановлено, що стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк» постанову про закінчення виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа №2-743/11, який виданий 29.05.2012 року Заставнівським районним судом Чернівецької області, не отримував.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до пункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звертаючись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, посилалося на те, що виконавчий лист втрачений.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Чрнівецького міського ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 червня 2016 року, у зв'язку з чим виконавчий лист було направлено до Заставнівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області за місцем проживання боржника.

У матеріалах справи також відсутні будь-які докази того, що заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17 квітня 2012 року, на виконання якого було видано виконавчий лист №2-743 про стягнення солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 46992 грн 83 коп., а також судовий збір у розмірі 469 грн 93 коп., виконано добровільно чи перебуває на виконанні.

Разом з тим Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» позбавлено можливості надати будь-які докази втрати оригіналу виконавчого листа.

Докази надсилання копії постанови про закінчення виконавчого провадження стягувачу та отримання ним такої постанови матеріали справи не містять.

З огляду на наведене суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату виконавчого документа.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що банк звернувся до суду після закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого листа до виконання, який на момент його видачі становив 1 рік, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні правил дії Закону України «Про виконавче провадження» у відповідних редакціях.

Так, на час набрання рішенням суду законної сили строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлювалися статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 4 листопада 2010 року № 2677-VI.

Відповідно до ч. 1 до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час набрання рішення законної сили, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом трьох років, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час набрання рішення законної сили, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час видачі виконавчого документа).

Встановлено, що виконавчий документ перебував на виконанні та 30.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що свідчить про переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Початком перебігу нового строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є 30.06.2016 року та ймовірним закінченням - 30.06.2017 року.

Разом з тим, 30 листопада 2016 року набрав чинності Закон статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року, пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 статті 12 зазначеного Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років.

З наведеного слідує, що трирічний строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, який необхідно відраховувати після переривання - з 30 червня 2016 року, заявником не пропущено.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

За змістом зазначених статей закону строк пред'явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об'єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, публічне акціонерне товариство комерційним банком «ПриватБанк» посилалося на поважність причин пропуску такого строку, зокрема на необізнаність про втрату виконавчого документа.

За обставин відсутності доказів направлення державною виконавчою службою на адресу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» постанови про закінчення виконавчого провадження, необізнаність про втрату виконавчого документа є поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в частині дубліката виконавчого листа, в іншій частині оскарженню касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 3 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді: