ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2018 року м. Кропивницький

справа № 400/259/18

провадження № 22-ц/781/1409/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Суровицької Л.В., Черненка В.В.

за участю секретаря Гончар В.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», представник за довіреністю - Науменко Вячеслав Вікторович

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року у складі судді Колесник С.І. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Зазначав, що 04 листопада 2013 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредитні кошти в сумі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором не виконала. Станом на 25 січня 2018 року виникла заборгованість в сумі 85502 грн. 79 коп., з яких: 3720 грн. 87 коп. - заборгованість за кредитом, 73136 грн. 81 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4097 грн. 36 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4047 грн. 75 коп. - штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 85502 грн. 79 коп. та судові витрати в розмірі 1762 грн.

Заочним рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року позов задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 3720 грн. 87 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 537 грн. 01 коп. та штраф (фіксована складова) в сумі 500 грн., всього 4757 грн. 88 коп., судові витрати в розмірі 98 грн. 05 коп.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати заочне рішення суду, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що суд безпідставно відмовив у стягненні відсотків за користування кредитом за весь період, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, при цьому в рішенні зазначає про наявність підстав для нарахування відсотків за користування кредитом. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати відсотків, а також за період, що починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати поточного чергового платежу, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році. Всі операції за кредитним договором чітко зазначені в розрахунку заборгованості. Враховуючи наявність між сторонами договірних кредитних правовідносин, суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за процентами за весь період користування кредитними коштами. Судом фактично звільнено відповідача від виконання зобов?язань за кредитним договором, всупереч вимогам договору та норм ЦК України.

Апеляційне провадження відкрито 09 липня 2018 року (а.с.72), справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 28 серпня 2018 року (а.с.77).

Ухвалу про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу відповідач отримала під розписку 12 липня 2018 року (а.с.75). Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та надав новий розрахунок процентів по день строку дії кредитної картки.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена під розписку (а.с.78,81), в засідання апеляційного суду не прибула, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.1 ст.631 ЦК України).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

04 листопада 2013 року відповідач подав банку анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та оформлення на його ім'я кредитної картки «Універсальна» Підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодився з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які затверджені 06 березня 2010 року, Тарифами банку. З Тарифами банку та довідкою про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» також ознайомлена під підпис (а.с.7,8,9-32).

З довідки банку та витягу з програмного комплексу вбачається, що кредитна картка відповідачем була отримана з терміном дії по квітень 2016 року включно (а.с.7,85-86,91).

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Відповідно до пунктів 3.1.1 та 33.1.3 Правил користування платіжною карткою карта дійсна до останнього календарного дня вказаного в картці місяця і по закінченню строку дії картки банк продовжує строк дії картки шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо від клієнта не надійшла письмова заява про закриття карткового рахунку.

Згідно з пунктом 5.4 правил користування платіжною карткою строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month).

Позивач зазначав, що взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв'язку з чим станом на 25 січня 2018 року виникла заборгованість в сумі в сумі 85502 грн. 79 коп., з яких: 3720 грн. 87 коп. - заборгованість за кредитом, 73136 грн. 81 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 4097 грн. 36 коп. - заборгованість за комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4047 грн. 75 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком банку (а.с.5-6).

Аналізуючи наданий позивачем розрахунок, колегія суддів зазначає, що на момент отримання кредиту відповідачем відсотки за користування кредитом нараховувались виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту. З вересня 2014 року позивачем змінено порядок нарахування відсотків за користування кредитом, зокрема до бази розрахунку включено вже нараховані відсотки та санкції за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також процентну ставку визначено на рівні 34,8 %, з 01 квітня 2015 року - 43,20% (а. с. 5).

Виходячи з приписів параграфів 1, 2 глави 71 ЦК України, нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту фактично отриману позичальником. Зокрема, ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Крім того, відповідно до Довідки про умови кредитування відповідач отримала кредит за відсотковою ставкою 3% в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості (а.с.8), право банку збільшувати процентну ставку та умови такого збільшення в цій довідці не передбачено.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

За таких обставин суд першої інстанції, виходячи з відсутності письмової згоди відповідача на збільшення процентної ставки, дійшов до правильного до висновку, що наведений в розрахунку розмір заборгованості за процентами в сумі 73136 грн. 81 коп. є неправильним, проценти необхідно нараховувати виключно на тіло кредиту за процентною ставкою 30% на рік.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду, який узгоджується з правовим висновком щодо порядку та умов збільшення процентної ставки, викладеним Верховним Судом України в постанові від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374 цс 17, не спростовують.

Разом з тим не можна погодитися з рішенням суду, що проценти підлягають стягненню лише за період по 30 серпня 2014 року, оскільки такий висновок суду є безпідставним.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки по квітень 2016 року включно, тому відповідач повинна сплатити проценти у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто по 30 квітня 2016 року, враховуючи заборгованість за тілом кредиту 3720 грн.87 коп. за процентною ставкою 30% на рік.

Розмір заборгованості за процентами станом на 30 серпня 2014 року в розрахунку банку визначено правильно 537 грн. 01 коп. (а.с.5), а проценти за період з 01 вересня 2014 року по 30 квітня 2016 року становлять :

3720.87:100х30 = 1116 грн.26 коп. - відсотки в рік, 1116.26:365х 608 днів=1859.41.

За період з січня 2014 року по 30 квітня 2016 року проценти за користування кредитними коштами становлять 2396 грн.42 коп. (537.01+1859.41).

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині загального розміру заборгованості, процентів, штрафу та судового збору. Відповідач повинна сплатити позивачу кредит в сумі 3720 грн. 87 коп., проценти за користування кредитом - 2396 грн.42 коп., штраф фіксована частина 500 грн. , штраф процентна складова 305 грн.86 коп., всього 6923 грн.15 коп.

За правилами ст.141 ЦПК України в зв'язку із зміною рішення суду апеляційний суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до задоволених позовних вимог за подання позовної заяви в сумі 140 грн.96 коп. ( (8 % від ціни позову 85502.79, задоволено на суму 6923.15) та подання апеляційної скарги в сумі 53 грн.22 коп. ( сума задоволеного позову збільшена на 2165 грн.27 коп.), всього 194 грн.18 коп.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Змінити рішення заочне рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року в частині розміру заборгованості та судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором від 04 листопада 2013 року станом на 25 січня 2018 року в сумі 6923 грн.15 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 3720 грн. 87 коп. , заборгованості за процентами за користування кредитом - 2396 грн.42 коп., штрафу фіксована частина 500 грн. , штрафу процентна складова 305 грн.86 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 194 грн.18 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 03 вересня 2018 року.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: Л.В.Суровицька

В.В.Черненко