Провадження 2/127/3404/18
УХВАЛА

27 серпня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежилого приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежилого приміщення.

Згідно позовних вимог просить розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 28.10.2015 року, укладений між позивачем ФОП ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд приходить до таких висновків.

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно роз'яснень, наведених у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», зазначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем заявлено вимогу немайнового характеру про розірвання договору оренди нежилого приміщення.

Предметом спору є правовідносини, що виникли з договору оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, з викладеного вбачається, що вказана позовна заява має розглядатись судом за правилами виключної підсудності, встановленою вимогами ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене вище, оскільки позовні вимоги про розірвання договору оренди нежилого приміщення мають розглядатись судом за правилами виключної підсудності, а саме за місцезнаходженням нерухомого майна, яке в даному випадку знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вважаю за потрібне передати справу за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 259, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежилого приміщення направити до Печерського районного суду м. Києва. (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 42-А) для розгляду.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя