Провадження № 2/127/2493/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вінницької державної нотаріальної контори за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 вінницької державної нотаріальної контори за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про зняття арешту з майна.

Позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.1998 року, зареєстрованого КП ВООБТІ №265 від 04.03.1998 року позивач є власником 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У 2017 році позивач звернувся до нотаріуса з метою вчинення дій, повязаних із розпорядженням нерухомим майном та не зміг реалізувати своє право, так як йому було повідомлено, що на квартиру накладено арешт ОСОБА_2 вінницькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Замостянського районного суду м. Вінниця №б/н від 31.03.2003 року.

ОСОБА_1 не відомо про наявність ухвали про накладення арешту на його майно.

Під час ознайомлення з матеріалами справи представником позивача було зясовано, що в архіві Вінницького міського суду Вінницької області відсутні матеріали справи №2-1542, а міститься лише рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.05.2003 року, зі змісту якого вбачається, що з позивача було стягнено кошти на підставі боргової розписки, відомості про дату та зміст якої відсутні.

Також в цьому рішенні не має відомостей щодо арешту майна. Крім того, зі змісту рішення суду вбачається, що розгляд справи здійснювався за відсутності ОСОБА_1

Проте позивач жодних вимог щодо виконання судового рішення не отримував, про наявність розписки йому нічого не відомо, тому відповідно він вважає, що арешт на його майно накладено безпідставно.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.04.2018 року зазначено, що арешт на майно позивача не знято.

Достовірно встановити підставу арешту майна, зокрема чи було це забезпечення позову неможливо, через відсутність в архіві суду справи №2-1542 та ухвали від 31.03.2003 року.

Таким чином, на даний час на квартиру АДРЕСА_2 безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права позивача щодо розпорядження власністю.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 вінницької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 позов не визнала. Згідно з її запереченнями в судовому засіданні в неї є розписка про отримання коштів позивачем. На даний час кошти не повернуті.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.1998 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» №265 від 04.03.1998 року позивач є власником 1/3 частини квартири, що розташована за адресою : АДРЕСА_3.

У 2017 році позивач звернувся до нотаріуса з метою вчинення дій, повязаних із розпорядженням нерухомим майном та не зміг реалізувати своє право, так як йому було повідомлено, що на квартиру накладено арешт ОСОБА_2 вінницькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Замостянського районного суду м. Вінниця №б/н від 31.03.2003 року.

ОСОБА_1 не відомо про наявність ухвали про накладення арешту на його майно.

Під час ознайомлення з матеріалами справи представником позивача було зясовано, що в архіві Вінницького міського суду Вінницької області відсутні матеріали справи №2-1542, а міститься лише рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.05.2003 року, зі змісту якого вбачається, що з позивача було стягнено кошти на підставі боргової розписки, відомості про дату та зміст якої відсутні.

В цьому рішенні суду відсутні відомості про арешт майна. Зі змісту рішення суду розгляд справи здійснювався за відсутності ОСОБА_1

Позивач жодних вимог щодо виконання судового рішення не отримував, про наявність розписки йому нічого не відомо.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.04.2018 року зазначено, що арешт на майно позивача не знято.

Достовірно встановити підставу арешту майна, зокрема чи було це забезпечення позову неможливо, у зв»язку з тим, що в архіві суду в справі №2-1542 збереглося лише рішення суду від 06.05.2003 р.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев»яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.8 ст. 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Учасниками справи суду не було надано докази про те, що за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.05.2003 р. в справі №2-1542/2003 було видано виконавчий лист і відкрито виконавче провадження.

З огляду на положення ч. ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України на даний час арешт на квартиру АДРЕСА_2 втратив чинність.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За ч. 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є, зокрема, і рішення суду, що набрало законної сили.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

1/3 частина квартира АДРЕСА_2 на даний час належить ОСОБА_1, однак розпорядитись нею позивач не має можливості, тому що на квартиру накладено арешт та заборона відчуження.

Згідно із ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 ОСОБА_2 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн., які позивач просить залишити за ним. .

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 4,76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_2, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №5455933, вжитий на підставі ухвали Замостянського районного суду м. Вінниці від 31.03.2003 р. б/н та зареєстрований реєстратором : ОСОБА_2 вінницька державна нотаріальна контора 09.08.2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.12.2018 р.

Суддя