печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Гасюк В.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2,

третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3

третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяви третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову та заяву відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли заяви третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим установам та/або організаціям проводити земельні, підготовчі та будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, а також шляхом накладення арешту та заборони відчуження об'єкту будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Вказав, що не забезпечення позову у такий спосіб зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Представник позивача ОСОБА_4 та представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали заяви про забезпечення позову. Згодом до судового засідання не з'явились.

Інші особи до судового засідання щодо вирішення питання про забезпечення позову не з'явились.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про забезпечення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є знесення самовільно збудованих конструкцій на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_3, по АДРЕСА_2, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності.

У січні 2018 року третя оосба ОСОБА_3 набув права власності на земельну ділянку та будинок у Печерському районі міста Києва, за адресою: АДРЕСА_3 (т. 3 а.с. 63-70).

Земельна ділянка та будинок на вул. Редутній, розташовані у центральному історичному ареалі міста (рішення Київської міської ради від 28.03.2002 року № 370/1804), в межах охоронної (буферної) зони об'єкта культурної спадщини, національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, занесеного до списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО: Київ: Собор Святої Софії та прилеглі монастирські будівлі, Києво-Печерська Лавра (наказ Міністерства Культури України від 05.07.2011 року, № 511/0/16-11), згідно з історико-містобудівним опорним планом міста Києва, який входить до складу «Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року», затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 року № 380/1804 та визначено Міністерством Культури України та Управлінням Охорони Культурної Спадщини КМДА (лист № 469/10/55-17 від 08.06.2017 року (т. 3 а.с. 81-82 ).

Отже, на земельні ділянки по вул. Редутній у місті Києві розповсюджується дія Постанови № 183 «Про оголошення комплексу пам'яток історичного центру м. Києва державним історико-архітектурним заповідником «Стародавній Київ», прийнятої Радою Міністрів Української PCP 18.05.1987 року та рішенням № 976 «Про затвердження меж державного історико-культурного заповідника «Стародавній Київ» та заходи по забезпеченню його діяльності» прийнятим 10.10.1988 року.

Статтею 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачено, що у межах зон охорони пам'яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» території пам'яток, охоронних зон, заповідників, музеїв-заповідників, охоронювані археологічні території належать до земель історико- культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної документації.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини» з метою захисту пам'яток археології, в тому числі тих, що можуть бути виявлені, питання, пов'язані з наданням земельних ділянок, вирішуються за участю відповідних органів охорони культурної спадщини згідно із законом.

Виконавчим комітетом Київської міської ради Народних депутатів створено Державний історико-архітектурний заповідник «Стародавній Київ», який постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001. року № 1760 «Про затвердження Порядку визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України» включено до пам'яток історії, монументального мистецтва та археології національного значення.

Встановлення зон охорони пам'яток та затвердження меж історичних ареалів населених місць не може бути підставою для примусового вилучення з володіння (користування) земельних ділянок у юридичних та фізичних осіб за умов дотримання землевласниками та землекористувачами правил використання земель історико-культурного призначення.

Отже, земельні ділянка по АДРЕСА_3 та земельні ділянки, що оточують її, знаходиться в межах Державного історико-культурного заповідника «Стародавній Київ», і відповідно до ст. 53 Земельного кодексу України та ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» відноситься до земель історико-культурного призначення.

На сусідній із земельною ділянкою ОСОБА_3 - земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_2, відбувається будівництво будинку.

Відповідно до експертного висновку № 42-18 від 03 вересня 2018 року (т. 3 а.с. 105-151), складеному за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи проектну документацію будівництва нерухомого об'єкта, що є предметом спірних правовідносин, - за адресою: АДРЕСА_2, погоджено Міністерством культури України з обмеженням висотності 13,7 м, включаючи цоколь та мансарду (лист від 10 березня 2017 року № 86/10/61-17).

При цьому, з описової частини висновку вбачається, що до реалізації запланована триповерхова будівля, включаючи мансарду та гараж в цокольному (не підвальному) поверсі. Будівля за кресленнями проекту є шестиповерховою і не відповідає зазначеному в проекті та в Декларації про початок виконання будівельних робіт коду об'єкта (за Державним класифікатором будівель і споруд 018-2000), а також категорії складності (за класами наслідків), оскільки передбачає 8-квартирний будинок та паркінг на 8 автомобілів, повноцінні житлові поверхи, вікна на найближчому рівні (- 3,00 м) та має вищу поверховість за вказану у вихідних даних та нормативних документах.

На даний час, при гранично допустимій висотності будинку 4 поверхи, зведено 5 поверхів.

Крім того, в експертизі зазначено, що мешканці сусідніх з будівництвом будинків на Редутній, 30/5 та Редутпому провулку, 7 наражаються на небезпеку, у випадку пожежі у вбудованому паркінгу на 8 автомобілів, оскільки знаходяться нижче за ухилом рельєфу та на відстані менше допустимих 10/15 метрів пожежних розривів при вибуху палаючого автомобіля (таблиця 1 ДБН 360-92) в порушення п. 3.25.* та п. 3.25в* ДБН 360-92**.

Крім того, при будівництві по вул. Редутній, 32 відстань до сусіднього будинку на Редутному провулку, 7, становить 2,9 метри, що в 2 рази менше за нормативну санітарну і пожежну відстань, яка забезпечує запобіганню розвитку пожежі на прилеглі будівлі та споруди.

Зведені будівельні конструкції на Редутній, 32 розташовано на відстані 3,9 м від огорожі з боку будинку на Редутній, 30/5. Крім того, влаштування гаражів в цокольному поверсі в споруді на Редутній, 32 для заїзду до них передбачає використання пішохідного проходу між земельними ділянками на Редутній. 32 та Редутній, 30/5, де проходять інженерні мережі дощової каналізації, господарсько-побутової каналізації та слаботочних кабелів і електропостачання.

Також експерт звертає увагу, що згідно з листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 травня 2017 року № 8/17-577-17 «Звернення щодо розгляду відхилень від діючих державних будівельних норм на об'єкті «Будівництво житлового будинку по вул. Редутній, 32, у Печерському районі м. Києва» на розгляд Науково-технічної ради Мінрегіону не виносилося, тобто жодних компенсуючих заходів проектувальниками та замовником будівництва не було передбачено.

Крім того, суду надані документи, що наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.06.2017 № 216 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 24.03.2014 № 188» скасовано Декларацію про початок виконання будівельних робіт за № КВ 88 від 24.03.2014 року «Будівництва житлового будинку на вул. Редутній, 32 у Печерському районі м Києва» (т. 3 а.с. 83).

Вказаний наказ про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт відповідачем оспорюється в адміністративному порядку (т. 3 а.с. 97-100).

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 28 листопада 2018 року здійснено реєстрацію об'єкту нерухомого майна «незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, загальна площа: 1584,1 кв.м.» на підставі скасованої декларації про початок будівельних робіт № КВ 88 (т. 3 а.с. 94-96).

З урахуванням наведеного, того, що між учасниками справи дійсно виник спір (у зв'язку із будівництвом на земельній ділянці відповідача, яке, проводиться з відхиленням від дозвільних документів на будівництво), а продовження будівництва може утруднити чи унеможливити виконання рішення у разі задоволення позову, оскільки відповідачем ОСОБА_2 уже зведено будівництво нерухомого майна - 5 поверхів будинку, при гранично допустимій нормі 4 поверхи, що відповідно до даних експертизи порушує законні інтереси мешканців сусідніх будинків через заниження експлуатаційних якостей: інсоляція, шумовий режим, вібраційний вплив, інженерний захист території, благоустрою, вуличних мереж та гідрологічної ситуації, призводить до затінення та неприпустимого впливу на сусідні ділянки по АДРЕСА_3 (будинок ОСОБА_3.) та по АДРЕСА_3, суд дійшов висновку про задоволення заяв третьої особи про вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений ним.

При цьому, суд враховує, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими третьою особою вимогами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-154 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяви третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт та заборону відчуження незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Заборонити ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим установам та/або організаціям проводити земельні, підготовчі та будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач - ОСОБА_1: 01015, АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Печерським РУГУ ГУ МВС України в м. Києві 13 серпня 1996 року.

Відповідач: ОСОБА_2: 01015, АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Печерським РУГУ ГУ МВС України в м. Києві 18 квітня 2003 року.

Третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_3: 01015, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_7, виданий Печерським РУГУ ГУ МВС України в м. Києві 10 січня 2012 року.

Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В.Батрин