Номер провадження 2/643/225/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2018 Московський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,

За участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 олени Василівни, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Олегіввни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Парковий-2», ОСОБА_11, ОСОБА_12 Анатолівївіни, ОСОБА_13, треті особа - ОСОБА_14, ОСОБА_15 анатолійович, ОСОБА_16, про визнання відповідачів іпотекодавцями за договорами іпотеки, звернення стягнення на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова з 12.08.2016 перебуває вказана цивілна справа.

20.02.2018 до суду від третьої особи по справі - ОСОБА_14, надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій він з посиланнями на норми права, просив закрити провадження у справі №643/10020/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_17, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ТОВ «Парковий-2», ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 3-і особи: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про визнання наступного набувача іпотекодавцем та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача, що діє на підставі довіреності, на судове засідання не зявився, до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Банку, своїх заперечень на заяву про закриття провадження не подав.

Відповідачі ОСОБА_18, ОСОБА_11С, та ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву третьої особи підтримали, просили суд закрити провадження у справі.

Від решти відповідачів по справі, надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи ОСОБА_14 - ОСОБА_20 на с удовому засіданні заяву свого довірителя повністю підтримала та просила суд закрити провадження у справі.

Треті особи - ОСОБА_15, ОСОБА_16 на судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, тому суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заяву третьої особи про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з огляду на наступне.

ПАТ «УКРСОЦБАНК» подало до Московського районного суду м. Харкова позовну заяву, в якій, враховуючи подальші уточнення та доповнення, просило визнати ОСОБА_17, ОСОБА_3, ОСОБА_21, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_22, ОСОБА_19, ТОВ «Парковий-2», ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 іпотекодержателями по Договору Іпотеки від 03.03.2006р. №823/2-27/24/6-24; звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартири №1-45, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Чигирина буд. 13; задовольнити за рахунок іпотеки, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чигирина буд. 13 вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 02.08.2016р. за кредитним Договором від 03.03.2006р. №823/2-27/24/6-24 у розмірі 5 887 831,70 грн.; визначити у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України «Про іпотеку» - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а початкову ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни такого майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки під час проведення виконавчих дій.

Свою позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк», з посиланням на норми законодавства України, обґрунтовує тим, що 03.03.2006р. між позивачем та ОСОБА_15 укладено договір кредиту №823/2-27/24/6-24, в забезпечення кредитних зобовязань ОСОБА_15 передав нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 1233,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чигирина 13, у зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_15 взятих на себе зобовязань у позивача виникло право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вказується у тексті позову ПАТ «Укрсоцбанк» в проваджені господарського суду Харківської області знаходиться справа №Б-48/67-09 про визнання фізичної особи-підприємця ОСОБА_15 банкрутом, якого постановою від 09.06.2009р. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

В ході здійснення ліквідаційної процедури стосовно ФОП ОСОБА_15 реалізовано нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 1233,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чигирина 13, а в подальшому приміщення вказаної будівлі реконструйовано в спірні квартири та перейшли у власність до відповідачів.

Дослідивши відомості з офіційного сайту Судова влада України та Єдиного державного реєстру судових рішень, суд встановив, що розгляд справи № Б-48/67-09 триває, на даний момент, та засідання призначено на 18.10.2018р. об 11:00 год., відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від 27.06.2018р. у вказаній справі.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Така позиція узгоджується з пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» згідно з яким, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

З огляду на вищезазначене, якщо спеціалізованим процесуальним законодавством віднесено розгляд певного спору до компетенції суду господарської чи адміністративної юрисдикції то така справа повинна розглядатися лише судом відповідної юрисдикції.

Пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Така ж позиція викладена у пункті 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 N 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» відповідно до якого, до компетенції господарських судів віднесено розгляд усіх справ про банкрутство, а також справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, за певними винятками (пункт 7 частини першої статті 12 ГПК). Зазначені справи відповідно до частини другої статті4-1 ГПК розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законами України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та «Про банки і банківську діяльність».

Згідно з частиною 4 статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (поточна редакція) суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Як стверджує в своїй заяві третя особа ОСОБА_14, та підтверджено ПАТ «Укрсоцбанк» в позові, а також встановлено судом з відкритих джерел, спірне майно реалізовано в ліквідаційній процедурі під час розгляду справи № Б-48/67-09 про банкрутство ФОП ОСОБА_15, а тому, з огляду на вказані вище норми цивільного та господарського процесуального законодавства України спір з приводу такого майна підлягає розгляду у господарському суді, у проваджені якого перебуває справа про банкрутство.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 33 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Таким чином, провадження у справі №643/10020/16-ц, враховуючи, що спірне майно продано в ліквідаційній процедурі під час провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_15, підлягає закриттю, а позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» повинні розглядатися в рамках справи № Б-48/67-09 про банкрутство ФОП ОСОБА_15

Керуючись статтями 19, 142, 255, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву третьої особи ОСОБА_14 про закриття провадження у справі.

Закрити провадження у справі №643/10020/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_17, ОСОБА_3, ОСОБА_21, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_22, ОСОБА_19, ТОВ «Парковий-2», ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 3-і особи: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про визнання наступного набувача іпотекодавцем та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя: