РІШЕННЯ

іменем України

19 грудня 2018 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

За участю секретаря судового засідання Концур А.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 227 від 29.05.2007,

встановив:

Позивач звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 227 від 29.05.2007 у розмірі 14 018, 07 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн.

Підставою свого позову позивач зазначив неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № 227 від 29.05.2007.

В якості забезпечення виконання зобовязань між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 227 від 29.05.2007, відповідно до якого поручитель зобовязуються перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за Кредитним договором. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. У звязку з несплатою заборгованості за кредитом в строки, визначені Кредитним договором, з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено листи про усунення порушень умов Кредитного договору та попередженням про захист прав та інтересів позивача в судовому порядку. Вимоги позивача щодо погашення заборгованості на сьогоднішній день не задоволені, заборгованість відповідачами не погашена.

Таким чином, станом на 21.08.2018, в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення боргу перед позивачем, наявна заборгованість за кредитним договором № 227 від 29.05.2007 у розмірі 14 018, 07 гривень. Дану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 13 листопада 2018 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 клопотань, на підставі ст. 279 ЦПК України, про участь у розгляді справи до суду не надіслали.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений їм строк правом на подачу відзиву на позов не скористалися, належним чином були повідомлені про постановлення ухвали від 13.11.2018 року шляхом розміщення оголошення на веб сайті суду.

На електрону адресу суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи без участі представника, на задоволені позову наполягає, не проти винесення заочного рішення.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

29.05.2007 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № 227 від 29.05.2007 (далі Кредитний договір).(а.с.8-9) Згідно п.1.1.-1.3 Банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 30 000 грн, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19,0 % та комісійні винагородив порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кредит надається на 120 місяців.

В якості забезпечення виконання зобовязань між позивачем та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки 227 від 29.05.2007, відповідно до якого поручитель зобовязуються перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за Кредитним договором.(а.с. 10)

Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, станом на 21.08.2018 рахується заборгованість за кредитним договором № 227 від 29.05.2007 у розмірі 14 018, 07 гривень, у тому числі: борг за кредитом 6838, 14 грн., інфляційні втрати банку з квітня 2012 по серпень 2018 року за прострочення сплати кредиту - 3 997, 75 грн, інфляційні втрати Банку з червня 2012 року по квітень 2018 за прострочення сплати відсотків 2130, 49 грн., три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 02.04.2012 по 20.08.2018 709, 63 грн., три проценти річних за прострочення сплати відсотків з 02.04.2012 по 20.08.2018 342, 06 грн.(а.с.5-7)

У зв'язку з несплатою заборгованості за кредитом в строки, визначені Кредитним договором, з метою досудового врегулювання спору, Позивачем на адресу відповідачів було направлено листи про усунення порушень умов Кредитного договору згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта».

Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов'язково повинна бути досягнута згода.

Пунктом 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 1 ст. 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписуючи кредитний договір, позичальник погодився з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписання даного договору позичальник висловив свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов'язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі №6-116-цс13, у разі прострочення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України.

Згідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

При вирішенні позову суд враховує також, що відповідно до положень ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов договору, ОСОБА_4 як фінансовий поручитель відповідно до умов договору поруки, зазначеного вище, має відповідати за зобов'язаннями боржника за кредитним договором №227 від 29.05.2007.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі відзиву на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, договорів поруки, згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610-612, 625, 1046, 1049, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 227 від 29.05.2007 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: вул. Енергетиків, буд. 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, р/р 373910030 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665, ) заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 227 від 29.05.2007 в 14 018, 07 гривень, у тому числі: борг за кредитом в розмірі 6838, 14 грн., інфляційні втрати банку з квітня 2012 по серпень 2018 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 3 997, 75 грн, інфляційні втрати Банку з червня 2012 року по квітень 2018 за прострочення сплати відсотків в розмірі 2130, 49 грн., три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 02.04.2012 по 20.08.2018 в розмірі 709, 63 грн., три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 02.04.2012 по 20.08.2018 в розмірі 342, 06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 36, п/р 373940055 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665 ) з кожного по 881 гривень в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_5