Справа № 520/1404/18
Провадження № 2/520/3757/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2018 року

Київський районний суд міста Одеса в складі:

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018 року 06.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про її звільнення від сплати заборгованості по аліментах у сумі 40393,68 гривень на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у звязку зі станом здоровя боржника, мотивуючи заяву тим,що період перебування у шлюбі з відповідачем у подружжя народились діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу з відповідачем залишились проживати з батьком. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07.12.2009 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмір ? частки її заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак в силу свого поганого стану здоровя та неможливості сплати аліментів, у позивача утворилась заборгованість по сплаті аліментів яка станом на листопад 2017 року становить 40270,78 гривень, які в силу свого стану здоровя, яке вона підтверджує документально не в змозі сплатити та сплачувати в подальшому, що змусило її на звернення до суду з відповідним позовом.

До судового засідання позивачем надано заяву в якій остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутністю.

Відповідач до суду надав заяву в якій позов визнав,не заперечує проти його задоволення та просить справу розглянути за його відсутністю.

Відповідно до положення ст. 200 ч.3,4 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.

Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд.

Судом встановлено:

Сторони з 1987 року до лютого 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу залишились проживати з відповідачем та на утримання яких рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07.12.2009 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти у розмірі ? частини її заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до осягнення дітьми повноліття. Зазначене рішення було звернуто до виконання у примусовому порядку. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2-734 від 07.12.2009 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей яка станом на листопад 2017 року становить 40270,78 гривень.

У звязку з наведеним, суд вважає за необхідне розяснити, що дійсно відповідно до ч. 2 статті 197 Сімейного кодексу України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості частково або повністю залежно від обставин справи. При цьому суд з'ясовує, внаслідок яких обставин утворилася заборгованість. В законі закріплено приблизний перелік підстав, за наявності яких це можливо. Суд може звільнити платника від сплати заборгованості, якщо вона виникла в результаті: а) тяжкої хвороби платника аліментів; б) інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість може утворитися внаслідок призупинення виконавчого провадження через знаходження боржника на лікуванні в стаціонарній лікувальній установі.

Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Таким чином, дана норма розрахована на випадки, коли заборгованість утворилася у зв'язку з обставинами, пов'язаними з одержувачем аліментів, а не діями (бездіяльністю) інших осіб (органів виконавчої служби, банків, адміністрації організації, у якій працює платник аліментів тощо).

Тобто, суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості тільки у виняткових випадках. Платник має надати суду докази таких обставин.

Підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментам є стан здоровя позивача, який підтверджений довідкою до акту медико- соціальної експертної комісії серії 12ААА від 22.02.2017 №914781року, відповідно до зазначеної довідки ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням. Так відповідно до довідки №2619 від 24.11.2017 року ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи з 2015 року, перебуває на диспансерному обліку у психіатра з діагнозом «істеричний розлад особистості, декомпенсація. Також з листа 31638 від 04.12.2017 року Глибоцької центральної районної комунальної лікарні вбачається, що ОСОБА_1 за період перебування на інвалідності перебувала на стаціонарному лікуванні з 24.11.2015 року по 04.02.2016 року, з 20.12.2016 року по 22.01.2017 року,. з 04.05.2017 року по 29.05.2017 року, з 12.09.2017 року по 09.10.2017 року. Єдиним джерелом доходу у позивача є пенсія.

Питання про звільнення від сплати заборгованості вирішується судом за позовом платника аліментів. Законодавством встановлена можливість, а не обов'язок суду ухвалити відповідне рішення, тому суд може відмовити в позові, якщо підстави для його задоволення відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Отже, суд виходить з відсутності належних та допустимих доказів, наданих відповідачем, які б спростовували існування обставин, що мають істотне значення, та були наявні як на час дії норми визначеної ч.3 ст.197 СК України, так і не перестали існувати після зміни в законодавстві та відповідають вимогам ч.2 ст.197 СК України.

Враховуючи факт визнання відповідачем позовних вимог, суд зазначає про наявність умов передбачених ст.197 СК України, які надають можливість суду звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами по утриманню дітей, в заявлених в позовних вимогах розмірах 40393,68 гривень.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 197 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11,200, 265,354,355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорт серії КР №197619 місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, яка нараховувалась на підставі виконавчого листа №2-734 від 07.12.2009 року виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 305 прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку у розмірі 40393,68 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.