Провадження № 2/521/4741/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 грудня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Мирончук Н.В.,
при секретарі судового засідання: Власової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 99 в будинку № 26 корпус № 2 по вулиці Бреуса в місті Одесі.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що вона є власником квартири № 99 в будинку № 26 корпус № 2 по вулиці Бреуса в місті Одесі на підставі договору дарування, посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 10 березня 2006 року.
Як вказує позивач, за вищевказаною адресою, з 27 червня 1994 року, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, яка є родичем колишнього власника квартири.
Позивач вказує, що з моменту отримання нею у власність квартири № 99 в будинку № 26 корпус № 2 по вулиці Бреуса в місті Одесі, ОСОБА_2 приміщенням квартири не користується, в квартирі не проживає, її особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги не оплачує.
Спроб відповідача щодо вселення до вказаного будинку не здійснювалося.
Оскільки позивач сплачує всі видатки по будинку та комунальні платежі, в яких відповідач участі не бере, факт реєстрації відповідача в її будинку створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що, відповідно до договору дарування від 10 березня 2006 року, посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 5-626, ОСОБА_3, подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар квартиру під № 99 в будинку № 26 корпус № 2 по вулиці Бреуса в місті Одесі. (а.с. 6-7)
Згідно Довідки/виписки з домової книги про склад сімї та прописку № 474, виданої ЖБК «Малиновський-13» 04.10.2018 року, відповідач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 4)
Як вбачається з акту про не проживання, складеного мешканцями будинку № 26 корпус № 2 по вулиці Бреуса в місті Одесі та засвідченого головою ЖБК «Малиновський- 13», ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації в квартирі під № 99 в будинку № 26 корпус № 2 по вулиці Бреуса в місті Одесі з 2005 року. (а.с. 5)
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі.
Згідно зі ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили, є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою.
Оскільки, відповідач за вказаною адресою не проживає, ця квартира не є її місцем проживання або місцем перебування, її має бути визнано особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, та визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування квартирою під № 99 в будинку № 26 корпус № 2 по вулиці Бреуса в місті Одесі.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права, у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Керуючись ст.ст. 16, 29 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 280, 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 99 корпус № 2 в будинку № 26 по вулиці Бреуса в місті Одесі.
Встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1) з реєстраційного обліку - квартири № 99, корпус 2, буд. № 26 по вулиці Бреуса у м. Одесі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено, у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку, шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н.В. Мирончук