Справа № 603/384/18
Провадження №2/603/214/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2018 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Сандалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер чоловік позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина нажитловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, яку прийняла позивач, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи у їхній відсутності представником позивача подано письмову заяву, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.

Відповідач Бертниківська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 08.05.1963 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 08.05.1963 року зареєстрували шлюб у Григорівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №5.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8, актовий запис №01.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 18.04.2018 року, ухвалено в справі №603/137/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Бертниківська сільська рада Монастириського району Тернопільської області про встановлення юридичного факту, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, а саме, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4.

Рішення набрало законної сили та є чинним.

Згідно довідки №48, виданої 15.02.2018 року виконавчим комітетом Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_4 належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №144 від 15.05.2018 року, виданої ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 46,3 кв.м, житловою - 37,3 кв.м під літерою «А», сарай «Б», сарай «Б1», сарай «В», огорожа №1, ворота №2.

На даний житловий будинок 26.03.2018 року комунальне підприємство «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи).

Зі змісту архівної довідки Державного архіву Тернопільської області №338/04-11 від 09.10.2017 року вбачається, що Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 18.03.1991 року №848-ХІІ було відновлено населеним пунктам Тернопільської області колишні їх найменування: у Монастириському районі селу Лісове - село Бертники.

Як вбачається зі змісту довідки №100, виданої 01.03.2018 року Григорівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, по господарські книги с.Лісове Монастириського району Тернопільської області за 1986-1989 роки знаходяться на зберіганні в Григорівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області.

Згідно довідки №101, виданої 01.03.2018 року виконкомом Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області на підставі виписки з погосподарської книги житлового будинку ОСОБА_4, що в с.Лісове Монастириського району Тернопільської області, станом на 29.10.1988 року проживали: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно даних по господарської книги за 1986 - 1989 роки, а також за 1991 - 1995 роки вказаний вище житловий будинок належав до суспільної групи - колгоспний двір.

Відповідно до довідки №63, виданої 02.03.2018 року Бертниківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, згідно із записами в погосподарської книги №7 за 1991 - 1995 роки, до членів господарства належали: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, - голова домогосподарства, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - дружина голови, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, - син.

Судом встановлено, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 значиться у погосподарських книгах як ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.ст.120-121, ст.123 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Згідно інформаційної відповіді приватного нотаріуса Монастириського нотаріального округу Пивоварчук О.Є. після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 07.06.2018 року за №90 було заведено спадкову справу і видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,15 га, яка розташована на території Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області на ім'я дружини померлого ОСОБА_1 Інші спадкоємці до нотаріуса не звертались (ксерокопія витягу спадкової справи додана до матеріалів справи).

За змістом письмової заяви ОСОБА_8, посвідченої приватним нотаріусом Монастириського нотаріального округу Пивоварчук О.Є. останній відмовився від спадкування спадкового майна за заповітом від 26.09.2012 року за реєстровим №28, що залишилось після смерті батька ОСОБА_4, а також від своєї частки майна колгоспного двору.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_10 згідно заяви від 11.06.2018 року, посвідченої секретарем виконкому Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованої в реєстрі за №4, відмовилась від належної їй частки спадкового майна після смерті батька ОСОБА_4, зазначену заяву суд не бере до уваги, оскільки, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, вищевказана заява ОСОБА_10 свідчить про те, що їй відомо про заявлені вимоги ОСОБА_1, щодо яких остання не заперечує.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки №48, виданої 15.02.2018 року виконкомом Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 разом з ним була зареєстрований та проживала його дружина (позивач) ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. У зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом (лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. №276/2-16 від 15.02.2017 року).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а отже, вона, як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, має право на житловий будинок з надвірними будівлями, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 259, 263 - 265, 268, 273, 354ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.120-121, ст.123 ЦК УРСР (в ред.1963 року), суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1 до Бертниківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул.Шевченка, 69 с.Бертники Тернопільської області, 48301, Код , про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно, а саме на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 46,3 кв.м, житловою - 37,3 кв.м під літерою «А», сарай «Б», сарай «Б1», сарай «В», огорожа №1, ворота №2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В. М. Іванчук