Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2018 Справа №607/8085/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом із нею у м. Києві та перебуває на її утриманні. Крім того в них є повнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не надає матеріальної підтримки синові та повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дитини. Вважає, що аліменти у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача є мінімально необхідним для утримання сина. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. Відповідач ОСОБА_4 подав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що викладені у позові обставини не відповідають дійсності, оскільки він по мірі його можливості матеріально допомагає синові, купує одяг, взуття, подарував синові смартфон, а також періодично надає кошти для сина. Оскільки син зареєстрований у м. Тернополі та ще остаточно не визначився з місцем навчання та проживання вважає, що позов є передчасним. Також вказав, що їх повнолітня дочка ОСОБА_6, 1997 р-н. проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, оскільки навчається та немає власного заробітку. Крім того зазначив, що річний дохід позивача значно перевищує розмір його річного доходу, вважає, що розмір аліментів на утримання сина повинен відповідати розміру визначеному законом, а саме ? частки його заробітку. Позивач ОСОБА_3 подала суду відповідь на відзив у якому вказала, що кошти та подарунки, які надає відповідач синові є одиничними та не мають системного характеру, а тому не можуть забезпечити дитині належні умови для зростання та достатнього забезпечення. З власної заробітної плати вона щодня утримує сина, оплачує вартість оренди житла, комунальні послуги, а також самостійно сплачує кредит отриманий на придбання квартири у якій проживає відповідач. Твердження відповідача, що позов є передчасний оскільки їх син зареєстрований у м. Тернополі є необґрунтований, оскільки їх син ОСОБА_5 проживає разом з нею у м. Києві, про що свідчить довідка ОСББ «Київ-2000» від 14.04.2018 року та навчається у ЗОШ І-ІІІ ст. №316 Дарницького району м. Києва, що підтверджується довідкою від 16.04.2018 року. Тому вважає, що позов підлягає до задоволенні в повному обсязі.

22 серпня 2018 року представник відповідач ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав суду заяву у якій вказав, що на утриманні відповідача перебувають дочка ОСОБА_6 яка навчається та не має самостійного заробітку, а також непрацездатні батьки ОСОБА_9, 1940 р-н. та ОСОБА_10, 1937 р-н., а тому просить призначити аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку відповідача.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позов підтримав з підстав і мотивів зазначених у ньому та відповіді на відзив, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідач адвокат - ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково в частині сплати аліментів в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1995 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2016 року.

Від спільного шлюбу в сторін є повнолітня дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітній син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки від 14 квітня 2018 року виданої ОСББ «Київ - 2000», ОСОБА_3, разом із своїм сином проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до Довідки від 16.04.2018р. виданої спеціалізованою загальноосвітньою спеціалізованою ЗОШ І-ІІ ст. №316 з поглибленим вивчення української мови Дарницького району м. Києва, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. навчається в 3-Б класі даного навчального закладу.

Згідно Декларації про доходи ОСОБА_3, заробітна плата позивача за 2017 рік становить 256534 грн.

Згідно довідки виданої Відділом освіти Тернопільської РДА, дохід ОСОБА_4 за період з січня 2018 року по червень 2018 року становить 64138, 30 грн.

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_9, 1940 р-н. та ОСОБА_10, 1937 року народження, які є непрацездатними.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, неповнолітній син сторін ОСОБА_5, 2009 р-н. проживає разом з матір'ю ОСОБА_3, а повнолітня дочка сторін ОСОБА_6, 1997 р-н., яка навчається у вищому навчальному закладі проживає з батьком ОСОБА_4

Батьки відповідача ОСОБА_4 є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги з боку сина.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що з відповідача на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Визначаючи розмір аліментів суд, приймав до уваги інтереси дитини, врахував рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, вік та потреби дітей, факт проживання повнолітньої дочки сторін, що навчається з відповідачем, наявність у відповідача на утриманні непрацездатних батьків.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦГЖ України.

Повний текст рішення суду складено 29 серпня 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак