Провадження №2/263/2580/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кулика С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ребеко О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2015 року, який рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.10.2017 року розірвано. Від шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час відповідач проживає окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує, іншої матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки вона на даний час не працює і доглядає за дитиною. У зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю.

Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 27 березня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.10.2017 року розірвано, рішення набрало законної сили 07.11.2017 року.

Зі свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 14.11.2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.51Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.1 1.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу Українибатьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу наведених правових норм, можна дійти висновку, що відповідач зобовязаний утримувати спільну з позивачем дитину і створювані необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем.

З огляду на те, що відповідач у добровільному порядку на утримання дитини матеріальну допомогу не надає, позов визнав повністю, виходячи з матеріального становища сторін, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 14.09.2018 року, та до повноліття дитини.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 14.09.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С.В.Кулик