Провадження №2-з/369/65/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Ріпка Л.Ю.,

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Омокс» про забезпечення позову до його пред`явлення, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Омокс» про забезпечення позову до його пред`явлення для розгляду за підсудністю на підставі ухвали судді Солом`янського районного суду м.Києва від 22.10.2018 року.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову та поданих матеріалів, заявник просить:

-накласти арешт на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1, громадянки України, НОМЕР_1, виданий Солом'янським РУ ГУ МВС України в місті Києві 03.04.2007, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 03035, АДРЕСА_1;

-накласти арешт на грошові кошти, які розміщені на карткових та поточних рахунках у банківських установах України та які відкриті на ім'я ОСОБА_1, громадянки України, НОМЕР_1, виданий Солом'янським РУ ГУ МВС України в місті Києві 03.04.2007, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 03035, АДРЕСА_1.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявник має намір подати до Соломянського районного суду міста Києва цивільний позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій через невиконання договірних зобовязань. Так, між ТОВ «ОМОКС» та ОСОБА_1 укладено наступні договори - договір купівлі - продажу майнових прав на квартиру від 28.12.2015 № 25/2/8/117/Ж-ИП (далі - Договір №1); договір купівлі - продажу майнових прав на квартиру від 29.06.2016 № 26к.З/1/3/10/Ж-ИП (далі - Договір № 2); Договір купівлі - продажу майнових прав на квартиру від 29.06.2016 .Nb 26к.З/3/4/78-ИП (далі - Договір № 3).

Згідно з умовами Договору № 1 TOB «ОМОКС» (Продавець) зобовязався передати у власність ОСОБА_1 (Покупець) майнові права на квартиру АДРЕСА_2 проектною площею 46,27 кв.м., : Продавець зобовязався прийняти та оплатити ціну таких майнових прав у розмірі 347 025,00 грн. та додаткових квадратних метрів, якщо в результаті обмірів субєктами господарювання фактична загальна площа перевищуватиме проектну загальну площу на 0.5 або більше квадратних метрів.

За результатами обмірів ДП „УКРНДПІЦИВІЛЬБУД фактична площа квартири АДРЕСА_2 склала 46,7 кв.м., а тому Покупець мав сплатити Продавцю за Договором № 1 лише ціну майнових прав у розмірі 347 025,00 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 01.07.2017 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Разом з цим, ОСОБА_1 станом на дату подачі цієї заяви не сплатила ціну майнових прав за Договором № 1.

Крім того, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за договорами №2 та №3.

Загальна заборгованість ОСОБА_1 за вищезазначеними договорами складає 1 079 625,00 грн.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Омокс» про забезпечення позову до його предявлення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, з якими має намір звернутись позивач, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову до його предявлення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, з яким має намір звернутись позивач, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимог щодо забезпечення позову до його предявлення та не доведено, що обраний вид забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, з якими ТОВ «Омокс» має намір звернутись до суду.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Омокс» про забезпечення позову до його пред`явлення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Дубас Т.В.