Постанова

Іменем України

13 грудня 2018 року

місто Київ

справа № 683/1070/14-ц

провадження № 61-34819св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2018 року у складі судді Цішковського В. А. та постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року у складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П'єнти І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

(далі - ПАТ «Дельта Банк», банк) звернулось із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Заява обґрунтовувалась тим, що 04 липня 2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення у цивільній справі № 683/1070/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із початком процедури ліквідації стягувача виконавчі листи були втрачені та до виконавчої служби на виконання не направлялись. У зв'язку з неможливістю реалізувати свої права на повернення заборгованості та закінченням строку на пред'явлення виконавчих листів до виконання заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

У своїх висновках суд першої інстанції посилався на те, що стягувач ПАТ «Дельта Банк» звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення трирічного строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. При цьому заявником не наведено поважних причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому суд відмовив у задоволенні вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. З огляду на зазначене суд також відмовив у задоволенні вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ ДельтаБанк» відхилено. Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2018 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, шо посилання в апеляційній скарзі на процедуру ліквідації банка як на поважну причину пропуску строку не заслуговує на увагу. За змістом статей 36, 37, 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після запровадження тимчасової адміністрації керівництво банку втрачає свої повноваження, а Фонд (уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, із додержанням норм процесуального права і підстави для його скасування у межах доводів апеляційної скарги відсутні.

ПАТ «Дельта Банк», не погодившись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, у червні 2018 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило оскаржувані рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким зобов'язати видати дублікати виконавчих листів.

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням норм процесуального права, зокрема, заявник посилався на те, що відповідно до положень процесуального закону він має право на видачу дубліката виконавчого документа.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

За змістом правил частини першої та третьої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Верховний Суд перевірив правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, за наслідками чого зробив висновок, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають до застосування правила статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2014 року із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 53 517,83 грн і витрати зі сплати судового збору у сумі 535, 18 грн.

За заявою представника позивача Старокостянтинівським районним судом на адресу ПАТ «Дельта Банк» надісланий виконавчий лист, який отриманий адресатом 03 вересня 2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Факт отримання виконавчого листа банком не заперечувався.

Згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку» та постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», починаючи з 05 жовтня 2015 року відкрито ліквідаційну процедуру.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суди керувались тим, що банк належним чином не обґрунтував та не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків для подання виконавчого листа до виконання та обставин втрати зазначеного листа; посилання в апеляційній скарзі на процедуру ліквідації банка як на поважну причину пропуску строку та втрати виконавчого листа визнав необґрунтованою.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI, чинного на момент видачі оригіналу виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки інші виконавчі документи (зокрема й судові рішення) - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів після закінчення строку пред'явлення його до виконання, при цьому заявником не надано доказів поважності причин такого пропуску.

Згідно з частинами першою та третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального права, доводи касаційної скарги переважно спрямовані на зміну оцінки обставин справи і висновків суду не спростовують.

З огляду на наведене, Верховний Суд визнає касаційну скаргу необґрунтованою, оскільки правильне застосовування норми права є беззаперечним та очевидним, а також не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик