Справа № 346/5767/17
Провадження № 2/346/503/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі :головуючого судді Бирич Н.В.

за участю секретаря Гайової Г.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого є вона, про що їй 14 жовтня 1987 року було видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 195 від 09.09.1987 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ. Крім неї, членами колгоспного двору були ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік ОСОБА_4, який мав право на частку в майні колгоспного двору. Вказує, що із введенням в дію Закону України "Про власність" колгоспні двори припинили своє існування, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Вважає, що відповідачі втратили свої частки в майні колгоспного двору, оскільки фактично в ньому не проживають, догляд за будинком не здійснюють.

Просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 Івано-Франківської області.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак преставник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовну заяву підтримують та просять позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з»явились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, Коломийського району належав до типу колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_1, про що їй 14 жовтня1987 року було видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради НОМЕР_2 від 09.09.1987 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за НОМЕР_3, що підтверджуєтьсякопією свідоцтва про право власності (а.с.7).

Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 - голова двору, ОСОБА_4 - чоловік, ОСОБА_2. - дочка, ОСОБА_3 - онука, що підтверджується довідкою Виноградської сільської ради Коломийського району (а.с.8).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20із змінамиПро судову практику у справах за позовами про захист права приватної власностіпередбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Однак частки у майні колишнього колгоспного двору не виділені.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_4, який до дня смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1.

Будучи власником майна, позивач звернулась до нотаріальної контори з метоюналежного оформлення права власності, однак їй було відмовлено через те, що нотаріус не має змоги встановити всіх співвласників житлового будинку та їх частки в цьому майні.

У відповідності до ст. 392 ЦК Українивласник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з наведеного суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі ст.ст.15, 16, 328, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.247 ч.2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою АДРЕСА_1 Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 Івано-Франківської області, яке включає : житловий будинок площею 69,0 кв.м., літню кухню площею 158 куб.м., сарай площею 96 куб.м., сарай площею 144 куб.м., навіс площею 11,9 кв.м., навіс площею 7,9 кв.м., сарай площею 12 куб.м., сарай площею 11 куб.м., вбиральню площею 132 куб.м., криницю, огорожу, відмостку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя Бирич Н. В.