ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/3126/18

провадження № 22-ц/4809/603/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Письменного О. А., Черненка В. В.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - адвокат ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2018 року у складі судді Орловського В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Зазначала, що з 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час шлюбні відносини припинились, вона подала до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач є батьком її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом з нею, відповідач приховує свій реальний дохід, кошти на утримання сина не надає. Відповідач офіційно працевлаштований у Польщі, має заробітну плату на рівні 3000 польських злотих на місяць. Його заробіток мінливий, частину коштів він одержує неофіційно, тому просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. щомісячно, починаючи від дати подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 1-2).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1944 грн. щомісячно, починаючи з 29 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн.80 коп.. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.46-47).

Суд мотивував рішення тим, що позивачем не доведено факт офіційного працевлаштування на час розгляду справи відповідача у Польщі та наявність у нього матеріальної можливості сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн. на місяць. Суд врахував, що розмір аліментів відповідно до законодавства не може бути меншим від 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць (а.с. 46-47).

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції з тих підстав, що суд не врахував стан здоров?я дитини, наявність захворювання очей, потребу постійно носити окуляри та необхідність їхньої заміни, що потребує постійних фінансових витрат. Крім того, дитина навчається, відвідує репетиторів і потребує витрат на харчування, книги, одяг тощо. Син перебуває на її утриманні, у неї невелика заробітна плата , додатково працювати не може, оскільки хворіє, коштів вистачає виключно на утримання дитини. Доводи відповідача про відсутність доходів, що він втратив роботу і фактично перебуває на утриманні батьків, допомагаючи по господарству та живе за рахунок власних заощаджень, спростовуються тим, що влітку відповідач відпочивав у Чехії (а.с. 52-53).

26 листопада 2018 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено суддю-доповідача ( а.с.58).

30 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження, зазначено, що справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с.59), 10 грудня визначено склад колегії суддів для розгляду справи та призначено розгляд справи в порядку письмового провадження на 17 грудня 2018 року (а.с. 63,64).

Відповідач та його представник не надали суду відзиви на апеляційну скаргу позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-

ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої - третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 182 СК україни передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син - ОСОБА_4, батьком якого є відповідач (а.с. 9 ).

Фактичні сімейні стосунки між позивачем та відповідачем припинені і сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір?ю (а.с. 4,34).

Відповідач в суді першої інстанції визнав, що дійсно працював раніше у Польщі, однак повідомив що з початку 2017 року втратив роботу і не працює. Він також визнав позов частково, вважає, що спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у сумі 1000 гривень на місяць.

Доказів працевлаштування відповідача, зокрема і за кордоном, суду не надано. Не надано також будь-яких відомостей про його доходи, витрати та про наявне майно. Також суду не надано доказів наявності у відповідача інших утриманців або неможливості з поважних причин працевлаштуватися.

Суд першої інстанції встановивши, що відповідач працездатний, у нього відсутній стабільний заробіток, з урахуванням того, що відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, зокрема і щодо утримання, обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини.

Врахувавши матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, суд, задовольняючи частково позов і стягуючи з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1944 грн. щомісячно, вірно виходив з того, що відповідач зобов'язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому синові у такому розмірі, вважаючи цю суму обґрунтованою, достатньою та такою, що відповідає потребам дитини.

При цьому суд обґрунтовано врахував, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж визначений ч.2 ст.182 СК України.

Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, є такими, що не ґрунтуються на наданих суду доказах.

Позивачем не надано доказів про доходи відповідача за період після останнього переказу їй коштів на утримання сина 20 січня 2017 року (а.с.11-29).

Доводи позивача щодо обґрунтування розміру аліментів, які вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини, а саме те, що син має захворювання очей, потребу постійно носити окуляри та необхідність їхньої заміни, що потребує постійних фінансових витрат, необхідність витрат на репетиторів, суд не може прийняти до уваги, оскільки за наявності підстав, передбачених ст.185 СК України позивач не позбавлений можливості вимагати від відповідача участі у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Надані до апеляційної скарги фотознімки на підтвердження матеріального стану відповідача, не є належними доказами, оскільки не містять інформації про дату, коли ці знімки зроблені, не містять інформації щодо доходів відповідаа та витрат, які він поніс.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в касаційному порядку лише у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді О. А. Письменний

В. В. Черненко