Справа № 738/1708/18
№ провадження 2-о/738/71/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Тужик К.М.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А H О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на те, що встановлення даного факту їй необхідно для отримання паспорта громадянина України. Зазначила, що вона народилася 17 листопада 1959 року в с. Чорногорці Менського району Чернігівської області, по досягненню 16-річного віку паспорт громадянина СРСР не отримувала, з метою отримання паспорта громадянина України вона звернулась до Менського районного сектору Управління міграційної служби України в Чернігівській області, проте їй було відмовлено та розяснено, що отримати паспорт громадянина України вона зможе лише після встановлення належності її до громадянства України.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, посилаючись на обставини викладені в ній, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_3 та пояснив, що остання звернулась до Менського РС УДМС України в Чернігівській області з питання отримання паспорта громадянина України, з метою ідентифікації та визначення належності її до громадянства України були проведені відповідні перевірки, в результаті яких не виявилось можливим підтвердити належність ОСОБА_3 до громадянства України, та розяснено останній підтвердити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) в судовому порядку, оскільки в даному випадку процедура встановлення належності до громадянства України можлива лише на підставі рішення суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Вiдповiдно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян ; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відносити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту проживання на території України необхідно заявнику для встановлення належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася 17 листопада 1959 року в с. Чорногорці Менського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ №020375 (а.с.5).

Особу ОСОБА_3 встановлено виконуючим обовязки старости Стольненського старостинського округу ОСОБА_4, про що надано відповідну довідку (а.с.9).

З довідки №991/04-17 від 16 серпня 2018 року, виданої Менською міською радою Менського району Чернігівської області, вбачається, відповідно до погоподарських книг №8 за 1958-1960 роки та наступних років, а також погосподарської книги №2 за 1991-1995 роки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 01 січня 1991 року та по теперішній час записана та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 23).

Відповідно до довідки члена колгоспу серії 73-БЛ №023459 та посвідчення №102497, ОСОБА_3П, ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом першої групи з дитинства.

Згідно з повідомленням №694/10 від 12 листопада 2018 року Менського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у вказаному відділі з 28 червня 1976 року та з 28 червня 1976 року по 2001 рік, з 23 вересня 2004 року по 28 лютого 2006 року отримувала соціальну пенсію по першій групі інвалідності з дитинства. З 01 березня 2006 року по даний час отримує пенсію в звязку з втратою годувальника після померлого батька ОСОБА_5. Рішенням виконавчого комітету Стольненської сільської ради №14 від 10 липня 1993 року над ОСОБА_3 призначено опікуна ОСОБА_6, яка і є одержувачем вказаних виплат (а.с.39,55).

Факт проживання ОСОБА_3 станом на 24 серпня 1991 року в с. Чорногорці Менського району Чернігівської області також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які показали, що заявник за станом здоровя ніколи не виїжджала за межі села.

Менським районним сектором Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області ОСОБА_3 відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, оскільки в ході проведеної перевірки не підтверджено її належність до громадянства України, а саме реєстрація її місця проживання на території України з 1991 року, та було розяснено про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року в судовому порядку.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство» і може повязуватись із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч.1 статті 3 Закону України «Про громадянство» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, встановлено, що разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається рішення суду.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується наявними та дослідженими у матеріалах справи доказами, показаннями свідків, та вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника про встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (місцезнаходження: вулиця Шевченка, 51-а, місто Чернігів), про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Повний текст рішення виготовлений 17 грудня 2018 року.

Суддя Н.В. Волошина