Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2134/18
Р І Ш Е Н Н Я

17 серпня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Уточнившись з позовними вимогами, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Свій позов обґрунтовує тим, що 1 грудня 2017 року він позичив ОСОБА_4 5000 доларів США, з терміном повернення позики до 1 травня 2018 року. Відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно, до 1 числа кожного місяця сплачувати на повернення цього боргу по 833 долари США та процентів за користування позикою з розрахунку 3% річних на суму залишку боргу. 9 січня 2018 року відповідач здійснив часткове погашення суми позики в розмірі 1000 доларів США та 150 доларів США. Станом на 31 липня 2018 року сума заборгованості за вказаним договором становить 4480 доларів США, що є еквівалентом 119863 грн. 30 коп., з яких: 4000 доларів США тіло кредиту; 480 доларів США проценти.

1 грудня 2017 року він позичив ОСОБА_4 3300 Євро, з терміном повернення позики до 1 травня 2018 року. Відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно, до 1 числа кожного місяця сплачувати на повернення цього боргу по 550 Євро та процентів за користування позикою з розрахунку 3% річних на суму залишку боргу. 9 січня 2018 року відповідач здійснив часткове погашення суми позики в розмірі 660 Євро та 100 Євро. Станом на 31 липня 2018 року сума заборгованості за вказаним договором становить 2960 Євро що є еквівалентом 92531 грн. 97 коп., з яких: 2640 Євро тіло кредиту; 320 Євро проценти.

23 лютого 2018 року він позичив ОСОБА_4 20000 доларів США, які останній зобовязався повернути до 7 березня 2018 року. Відповідач частково повернув йому суму боргу за вказаним договором, а саме: 30 березня 2018 року 350 доларів США, 5 квітня 2018 року 11500 доларів США та 18 липня 2018 року 582 долари США. Станом на 31 липня 2018 року сума заборгованості за вказаним договором становить 12468 доларів США, що є еквівалентом 333583 грн. 83 коп., з яких: 8368 доларів США тіло кредиту; 4100 доларів США пеня за прострочення повернення позики.

Оскільки відповідач свої зобовязання щодо повернення позики не виконав, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за договором позики від 1 грудня 2017 року в сумі 4480 доларів США, що є еквівалентом 119863 грн. 30 коп.; заборгованість за договором позики від 1 грудня 2017 року в сумі 2960 Євро що є еквівалентом 92531 грн. 97 коп.; заборгованість за договором позики від 23 лютого 2018 року в сумі 12468 доларів США, що є еквівалентом 333583 грн. 83 коп.

Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2018 року. Розгляд справи проводився за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх повністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов визнав частково та пояснив, що відповідача дійсно позичив у позивача грошові кошти згідно розпискам від 1 грудня 2017 року та 23 лютого 2018 року. При цьому, за розпискою від 23 лютого 2018 року борг повернуто частково і заборгованість відповідача за договором позики від 23 лютого 2018 року становить 50 доларів США. Щодо договорів позики від 1 грудня 2017 року то заборгованість за вказаними договорами не погашена.

Як вбачається з розписки від 1 грудня 2017 року ОСОБА_4 отримав кошти від ОСОБА_1 в сумі 3300 Євро, з терміном повернення позики до 1 травня 2018 року. ОСОБА_4 зобовязався щомісячно, до 1 числа кожного місяця сплачувати на повернення цього боргу по 550 Євро та процентів за користування позикою з розрахунку 3% річних на суму залишку боргу.

Як вбачається з розписки від 1 грудня 2017 року ОСОБА_4 отримав кошти від ОСОБА_1 в сумі 5000 доларів США, з терміном повернення позики до 1 травня 2018 року. ОСОБА_4 зобовязався щомісячно, до 1 числа кожного місяця сплачувати суму основного боргу в сумі 833 долари США та процентів за користування позикою з розрахунку 3% річних на суму залишку боргу.

Як вбачається з розписки від 23 лютого 2018 року, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 кошти в сумі 20000 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 23 лютого 2018 року складає 541436 грн. 86 коп., терміном до 7 березня 2018 року. Зобовязався сплатити вчасно з додатковою сумою 800 доларів США та загальну суму боргу 20000 доларів США. За несвоєчасну сплату в зазначений термін зобовязався сплатити пеню в розмірі 50 доларів США за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до вимог статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 встановлена правова позиція, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Суд, дослідивши в судовому засіданні розписки від 1 грудня 2017 року та 23 лютого 2018 року, встановив, що розписки містять найменування сторін зобов'язання (позикодавця та позичальника), грошову суму, яка підлягає поверненню та особистий підпис позичальника. Тобто між сторонами зобов'язання досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики й доведено факт передачі позичальнику грошей, що свідчить про укладення ними договору позики відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України.

Отже, 1 грудня 2017 року ОСОБА_4 отримав в борг від ОСОБА_1 3300 Євро та 5000 доларів США, 23 лютого 2018 року отримав в борг 20000 доларів США.

Доказів, які б підтверджували те, що відповідач повністю повернув суму позики позивачу та сплатив відсотки представник відповідача в судовому засіданні не надав.

Так, до відзиву на позов представником відповідача додано розписку від 15 вересня 2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 9400 доларів США на повернення позики згідно розписки від 1 лютого 2017 року.

Вказана розписка не може бути доказом повернення грошових коштів за договорами позики від 1 грудня 2017 року та 23 лютого 2018 року, укладених між сторонами, оскільки з цієї розписки вбачається що повернення позики відбулося на виконання договору позики від 1 лютого 2018 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач частково здійснив погашення позики, а саме за договором позики від 1 грудня 2017 року - 9 січня 2018 року відповідач здійснив часткове погашення суми позики в розмірі 1000 доларів США та 150 доларів США; за договором позики від 1 грудня 2017 року - 9 січня 2018 року відповідач здійснив часткове погашення суми позики в розмірі 660 Євро та 100 Євро; за договором позики від 23 лютого 2018 року - 30 березня 2018 року 350 доларів США, 5 квітня 2018 року 11500 доларів США та 18 липня 2018 року 582 долари США.

Станом на 31 липня 2018 року сума заборгованості за договором позики від 1 грудня 2017 року становить 4480 доларів США, що є еквівалентом 119863 грн. 30 коп., з яких: 4000 доларів США тіло кредиту; 480 доларів США проценти. Станом на 31 липня 2018 року сума заборгованості за договором позики від 1 грудня 2017 року договором становить 2960 Євро що є еквівалентом 92531 грн. 97 коп., з яких: 2640 Євро тіло кредиту; 320 Євро проценти. Станом на 31 липня 2018 року сума заборгованості за вказаним договором становить 12468 доларів США, що є еквівалентом 333583 грн. 83 коп., з яких: 8368 доларів США тіло кредиту; 4100 доларів США пеня за прострочення повернення позики.

Доказів, які б спростовували вказаний позов, відповідач суду не надав.

Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики від 1 грудня 2017 року в сумі 4480 доларів США, що є еквівалентом 119863 грн. 30 коп., з яких: 4000 доларів США тіло кредиту, 480 доларів США проценти; заборгованість за договором позики від 1 грудня 2017 року в сумі 2960 Євро що є еквівалентом 92531 грн. 97 коп., з яких: 2640 Євро тіло кредиту, 320 Євро проценти, заборгованість за договором позики від 23 лютого 2018 року в сумі 12468 доларів США, що є еквівалентом 333583 грн. 83 коп., з яких: 8368 доларів США тіло кредиту, 4100 доларів США пеня за прострочення повернення позики.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору за подачу позову та заяви про забезпечення позову в розмірі 5812 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 76-81, 263-265,268,273 ЦПК України,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2) заборгованість за договорами позики від 1 грудня 2017 року, 23 лютого 2108 року в сумі 19908 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2018 року є еквівалентом 545979 грн. 10 коп., та 5812 грн. 19 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_6