Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/595/18
Провадження № 2-о/670/28/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Потапова О.О

з участю секретаря Корчової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Петрашівська сільська рада Віньковецького району Хмельницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та спадкодавця - ОСОБА_2, який помер 21.01.2005 року однією сім'єю у с. Пирогівка Віньковецького району Хмельницької області по вул. Яблуневій, у буд. 76 з 10 червня 2000 року до 21 січня 2005 року; встановити факт прийняття спадщини нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2, який помер 21.01.2005 року.

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що з 10 червня 2000 року до 21 січня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер 21.01.2005 року та являється її дядьком по батьківській лінії споріднення, проживали однією сім'єю у с. Пирогівка Віньковецького району Хмельницької області по вул. Яблуневій у буд. 76.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок та земельні ділянки.

У свідоцтві про народження дівоче прізвище заявниці - ОСОБА_3.

Після укладення шлюбу вона змінила своє дівоче прізвище із ОСОБА_3 на ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Батько заявниці - ОСОБА_4 та її дядько - ОСОБА_2 були рідними братами.

18 листопада 2000 року помер батько ОСОБА_4, а 21 січня 2005 року помер дядько ОСОБА_2.

ОСОБА_5 складеного депутатом Петрашівської сільської ради від 25 квітня 2018 року ОСОБА_1, починаючи із 10 червня 2000 року по 21.01.2005 року, день смерті дядька, проживала разом з ним та здійснила поховання дядька.

Однак, на сьогодні вона не має змоги довести родинні відносини між ними, так як свідоцтва про народження батька до сьогодення не збереглись, що підтверджується витягом РАГС про відсутність актового запису цивільного стану від 10.04.2018 року.

За життя спадкодавця ним не був складений заповіт, а тому, враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг заявниця, відповідно до ст. 1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу, оскільки спільно проживала, була пов'язана спільним побутом; мала взаємні права та обов'язки, та до дня смерті доглядала дядька, допомагала по господарству, забезпечувала продуктами харчування, предметами щоденного вжитку, лікарськими препаратами та усім необхідним.

Однак, звернувшись до приватної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за видачею свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовила їй у оформленні права на спадщину, вказавши, що документів, які надано для одержання свідоцтва про право на спадщину недостатньо. Крім цього ОСОБА_1 було роз'яснено, що вона має право звернутися до суду із заявою про встановлення певних юридичних фактів.

У судове засідання учасники справи не зявились.

Представник заявника надала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу слухати за відсутності сторони заявника.

Представник заінтересованої особи Петрашівської сільської ради, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у суд не зявився, сільський голова ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, визнавши заяву повністю.

ОСОБА_5 із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити.

Судом встановлено, що 18.11.2000 року в с. Пирогівка Віньковецького району помер батько заявниці ОСОБА_4.

21.01.2005 року в с. Пирогівка помер ОСОБА_2, який до дня смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом із ним без реєстрації проживала ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. Заявник є спадкоємцем померлого за законом.

16.04.2018 року заявник звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, однак постановою нотаріуса від 16.04.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з неможливістю підтвердження факту родинних відносин та проживання однією сімєю із спадкодавцем.

Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії 1-БВ № 144292 від 20.11.2000 року; актовим записом про смерть ОСОБА_2 № 1 від 25.01.2005 року; копією паспорта заявника; листом приватного нотаріуса ОСОБА_7В про відмову у вчиненні нотаріальної дії від16.04.2018 року.

Факт проживання заявника спільно із ОСОБА_2 на час його смерті однією сімєю, підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_8В та ОСОБА_3, які стверджують про наявність спільних прав та обовязків у цих осіб, про ведення сімейного бюджету.

Крім того, згідно ОСОБА_5 від 23.07.2018 року, ОСОБА_2 до дня смерті 21.01.2005 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, та разом із ним без реєстрації з 10.06.2000 року по день смерті проживала ОСОБА_1.

ОСОБА_5 зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_5 із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На 2000 рік, час відкриття спадщини, діяв цивільний кодекс УРСР 1963 стаття 549 якого передбачала втуп спадкоємця в управління або володіння спадковим майном. Стаття 548 цього ж кодексу констатує, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Факт прийняття спадщини особою спадкоємця регламентується ст.533 ЦК УРСР, щодо предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Тільки в цій частині суд встановлює даний факт, оскільки заявниця не входила в коло інших спадкоємців за законом.

Встановлення факту проживання особи однією сімєю заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту її постійного проживання із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, оскільки з урахуванням віку останньої вона потребувала догляду та допомоги, у зв'язку з цим заявник і проживав разом із нею.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, ст. ст. 76-81, ст. 258, ст. 259, ст. 264, ст. 265, ст. 268, ст. 293, ст. 315, ст. 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_2, який помер 21.01.2005 року, проживали однією сім'єю у с. Пирогівка Віньковецького району Хмельницької області по вул. Яблуневій, 7б, з 10 червня 2000 року до дня смерті ОСОБА_2- 21.01.2005 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 21.01.2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження. якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду через Віньковецький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя О.О. Потапов