Справа № 301/1505/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2018 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Мелай В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де третя особа приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу Матіко Юрій Андрійович, про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де третя особа приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу Матіко Юрій Андрійович, про визнання договору дарування недійсним.

Посилається на те, що 26 вересня 1981 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Чорнопотіцькою сільською радою Іршавського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 27 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.

За час сумісного життя у шлюбі ними було придбано за спільні кошти наступне майно, а саме: об'єкти нерухомого майна - будівлі продбази та навіси, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Придбання вказаного майна сторони узгоджували і укладали спільно з дружиною відповідачкою по справі ОСОБА_2, але за домовленістю між собою реєстрували на неї, тому у всіх документах власником майна зазначена саме вона. Вказане нерухоме майно було придбано у спільну сумісну власність подружжя незалежно від того, що право власності на будівлі продбази та навіси було зареєстровано на ім'я його дружини. Право спільної сумісної власності подружжя виникло на придбане майно в силу прямої вказівки закону. Будівлі продбази та навіси були придбані за спільні кошти, що ніколи не заперечувалося відповідачкою ОСОБА_2В, і оскільки майно було придбано в інтересах сім'ї, то це створило цивільні права та обов'язки як для позивача ОСОБА_1, так і для відповідачки ОСОБА_2

В 2017 році позивачу стало відомо, що дружина ОСОБА_2 без його згоди відчужила в 2003 році об'єкти нерухомого майна, що були спільною сумісною власністю - будівлі продбази та навіси, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується договором дарування посвідченим приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Матіко Ю.А. 28.02.2003 року за реєстровим № 1786.

Сімейний кодекс України передбачає загальне правило щодо права одного з подружжя вимагати визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового, при цьому, закон не обмежує коло таких оспорюваних договорів лише правочинами щодо відчуження майна, а норма цього Кодексу про обов'язковість надання в нотаріальній формі згоди одним з подружжя для укладення іншим з подружжя договору, який потребує державної реєстрації, а також договору стосовно цінного майна є імперативною оформлення такої згоди є елементом дотримання належної письмової форми договору.

Вказаний договір дарування безспірно виходить за межі дрібного побутового визначальним у даному випадку є саме факт незгоди одного з подружжя, співвласник майна з діями іншого з подружжя, вчиненими без одержання відповідної згоди.

Договір дарування будівлі продбази та навісів поза сумнівом становлять для позивача істотний інтерес як для співвласника такого майна. Відчуження об'єктів нерухомого майна, що були спільною сумісною власністю означає для нього як співвласника фактичне вибуття майна з володіння та користування назавжди, а отже суперечить інтересам, а тому такий договір не може вважатися укладеним в інтересах сім'ї.

Позивач ОСОБА_1 як співвласник вказаного нерухомого майна не проявляв свого волевиявлення на укладання договору, не давав на це згоди та не уповноважував зробити це відповідачку ОСОБА_2

Просить суд визнати недійсним договір дарування об`єктів нерухомого майна - будівлі продбази та навіси, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а подав заяву (а. с. 36), якою позов підтримав, просив задовольнити з мотивів, наведених у ньому, а справу розглянути в його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви (а. с. 37, 38), якими не заперечили проти задоволення позовних вимог, а справу просили розглянути в їх відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу Матіко Юрій Андрійович в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 42, 43), причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 26 вересня 1981 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Чорнопотіцькою сільською радою Іршавського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 27 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а. с. 5).

Під час сумісного проживання вони придбали за спільні кошти об'єкти нерухомого майна, а саме: будівлі продбази та навіси, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується договором купівлі-продажу аукціонних основних фондів підприємств і організацій споживчої кооперації України (а. с. 6-10) та реєстраційним посвідченням на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам (а. с. 11).

Свідоцтво на право власності на об'єкти нерухомого майна - будівлі продбази та навіси, видане на підставі рішення виконкому Іршавської міської ради від 27 червня 2002 року за № 105 за реєстровим № 1352 на ім'я ОСОБА_2 (а. с. 12-13).

В 2017 році позивачу стало відомо, що дружина ОСОБА_2 без його згоди відчужила в 2003 році об'єкти нерухомого майна, що були спільною сумісною власністю - будівлі продбази та навіси, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується договором дарування посвідченим приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Матіко Ю.А. 28.02.2003 року за реєстровим № 1786 (а. с. 14-15).

Позивач ОСОБА_1 як співвласник вказаного нерухомого майна не проявляв свого волевиявлення на укладання договору, не давав на це згоди та не уповноважував зробити це відповідачку ОСОБА_2

Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Згідно статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. 65 СК України, ст. ст. 203, 215 та 369 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування нерухомого майна - будівлі продбази та навіси, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, укладеного 28 лютого 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Матіко Ю.А. 28.02.2003 року за реєстровим № 1786.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар