КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 761/9550/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Макаренко І.О.

18 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1, Державного підприємства «Інфоресурс», ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Українського центру оцінювання якості освіти, Державного підприємства «Інфоресурс», треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зобов'язання відновити становище, яке існувало до порушення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Українського центру оцінювання якості освіти, Державного підприємства «Інфоресурс» та просила визнати за позивачем право на отримання вищої освіти в КНУ ім. Т.Шевченка за кошти державного бюджету України; встановити відсутність права ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на отримання вищої освіти в КНУ ім. Т.Шевченка за кошти державного бюджету України; зобов'язати відповідачів відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача, шляхом відображення в їх базах даних дійсних, відповідних оригіналам робіт, а не несанкціоновано змінених результатів зовнішнього незалежного оцінювання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року, позовні вимоги в частині: визнання за позивачем права на отримання вищої освіти в КНУ ім. Т. Шевченка за кошти Державного бюджету України; встановлення відсутності права ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на отримання вищої освіти в КНУ ім. Т.Шевченка за кошти Державного бюджету України залишено без розгляду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року позов задоволено. Зобов'язано Український центр оцінювання якості освіти та Державне підприємство «Інфоресурс» відновити становище, яке існувало до порушення права ОСОБА_3, шляхом відображення в їх базах даних дійсних, відповідних оригіналам робіт. Стягнуто з Українського центру оцінювання якості освіти та Державного підприємства «Інфоресурс» в рівних частинах судовий збір у розмірі 640,00 грн.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/431/2018
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що позивачем обраний невірний спосіб захисту, правовідносини мають виключно часовий характер, що не може бути поверненням в попередній стан. Зазначає, що позивач під час вступної компанії 2015 року була рекомендована для зарахування на навчання за кошти державного бюджету до Київського університету права Національної академії наук України, однак своїм правом не скористалась, обравши контрактну форму навчання в КНУ ім. Т. Шевченка. Звертає увагу на те, що лише вирок у кримінальній справі, який набув законної сили, може бути використаний при наданні оцінки протиправності внесення в базу даних результатів оцінювання ОСОБА_1 Вказує, що відповідачі не мають власних баз даних результатів зовнішнього незалежного оцінювання, а відтак відобразити в них даних дійсних, відповідним оригіналам робіт, не можуть.

В апеляційній скарзі Державне підприємство «Інфоресурс» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що Державне підприємство «Інфоресурс» не є суб'єктом зовнішнього незалежного оцінювання та не наділене повноваженнями вносити зміни до результатів зовнішнього незалежного оцінювання, що міститься в Реєстрі сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання Єдиної державної електронної бази з питань освіти. Зазначає, що відсутні доказі на підтвердження порушення будь-яких прав, свобод чи законних інтересів позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що недоведеними є факти порушення прав позивача та непідтверджені доказами наявними в матеріалах справи. Зазначає, що висновок експерта зроблений у іншій справі може досліджуватись судом лише як письмовий доказ у відповідності до ст. 75,95 ЦПК України, і не може вважатися висновком експерта в розумінні ст. 102 ЦПК України. Вказує, що позивачем обраний неналежний та неефективний спосіб захисту. Звертає увагу на те, що застосований у рішенні суду п. 24 розділу VII Порядку визначення результатів зовнішнього незалежного оцінювання не стосується предмета спору у справі. Зазначає, що результати зовнішнього незалежного оцінювання щодо третіх осіб не були скасованими у встановленому законом порядку та залишаються чинними до цього часу.

У відзиві на апеляційну скаргу Державне підприємство «Інфоресурс», представник ОСОБА_3 просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що Державне підприємство «Інфоресурс» не є суб'єктом зовнішнього незалежного оцінювання та наділене повноваженнями вносити зміни до результатів зовнішнього незалежного оцінювання, що містяться в Реєстрі сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 представник ОСОБА_3 просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що порушення прав позивача відбулось при формуванні рейтингового списку рекомендованих для зарахування на навчання у 2015 року за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» до юридичного факультету на спеціальність правознавство у КНУ ім. Тараса Шевченка. Вказує на недостовірність поданих даних до ВНЗ даних відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 заперечував проти апеляційних скарг та просив їх залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Представники Державне підприємство «Інфоресурс» та ОСОБА_2, ОСОБА_1 підтримали свої апеляційні скарги в повному обсязі з підстав наведених в них та просили останні задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник Українського центру оцінювання якості освіти просив прийняти законне рішення.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно фактичних балів, які отримали студенти, позивач повинна посідати вище місце в Рейтинговому списку у 2015 році та мала право здобувати вищу освіту за кошти державного бюджету.

Позов є обґрунтованим та доводи доведені належними та допустимими доказами.

З таким висновком суду не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржуються, у зв'язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядаються.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав.

Отже, кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Судом першої інстанції та апеляційної інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у 2015 році ОСОБА_3 пройшла Зовнішнє незалежне оцінювання з предметів: Українська мова і література, Англійська мова, Історія України, що підтверджується Сертифікатом №0158075 (а. с. 124).

За результати зовнішнього незалежного оцінювання 2015 року, ОСОБА_3 набрала відповідні бали з Української мови і літератури - 190,0 балів, Історії України - 185,0 балів, Англійської мови - 179,0 балів (а. с. 125).

18.08.2015 між Київським національним університетом імені Т.Шевченка, в особі ректора ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 було укладено договір №306 про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені Т.Шевченка на денній формі навчання, спеціалізація правознавство, на юридичному факультеті, на платній основі (а. с. 120-123).

При поданні позивачем документів до навчального закладу, по набраних балах за результатами ЗНО, остання не отримала права навчатися за рахунок бюджетних коштів державного замовлення, після третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які мали більш високі результати оцінювання, та зайняли у вищезгаданому рейтингу вищі місця, ніж позивач.

Генеральною прокуратурою України було проінформовано ОСОБА_3 про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та спрямування до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001181 за обвинуваченням директора Українського центру оцінювання якості освіти, його двох заступників та ще чотирьох осіб у несанкціонованій зміні результатів зовнішнього незалежного оцінювання у 2014-2015 роках, привласненні та легалізації коштів Державного бюджету України та Американських рад з міжнародної освіти за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України. Слідством встановлено, що службові особи Українського центру оцінювання якості освіти у змові з іншими не встановленими слідством особами, утворили злочинну організацію для привласнення коштів УЦОЯО та отримання протиправної винагороди за завищення результатів ЗНО.

Вказаний обвинувальний акт від 27.07.2016 у кримінальному провадженні №0001181, що зареєстроване в ЄРДР від 19.06.2016 був прийнятий до провадження Солом'янським районним судом м. Києва.

В рамках вказаного кримінального провадження було проведено комп'ютерно-технічні експертизи та експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 10.11.2015, висновок експерта №234/15 (а.с. 30-39), комплексна судова комп'ютерно-технічна експертизи та експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 08.06.2016, висновок експерта №078/16 (а.с. 18-24). Згідно висновків експертів по вказаним експертизам встановлено, що в електронні файли із вмістом варіантів сертифікаційних робіт абітурієнтів зазначених у висновку технічної перевірки достовірності результатів зовнішнього незалежного оцінювання у 2015 році вносились зміни. Результати порівняння результатів робіт наведено у Додатку 3.

Відповідно до Додатку 3 до висновку експерта №078/16 від 08 червня 2016 року та зведеної таблиці наслідків перевірки результатів зовнішнього незалежного оцінювання у 2015 році:

ОСОБА_2 з Історії України фактично набрав 185 балів, тоді як було вказано 191 бал, з Англійської мови фактично - 158 балів, вказано - 181 бал;

ОСОБА_4 з Англійської мови фактично набрала - 179 балів, вказано - 191,5 балів;

ОСОБА_1 з Української мови і літератури набрала - 168,5 балів, вказано - 187 балів, з Історії України фактично - 178 балів, вказано - 192 бали, з Математики фактично - 171 бал, вказано - 191 бал, з Англійської мови фактично - 177 балів, вказано - 191,5 бал (а. с. 7-8).

Тоді як ОСОБА_3 набрала відповідні бали з Української мови і літератури - 190,0 балів, Історії України - 185,0 балів, Англійської мови - 179,0 балів.

Згідно листа Київського національного університету ім. Т. Шевченка на запит суду було повідомлено, що загальна кількість місць державного замовлення для навчання на денній формі на юридичному факультеті КНУ ім. Т. Шевченка у 2015 році складало - 151 місце, та було зараховано 151 студента. На даний час, з числа зарахованих на місця державного замовлення у 2015 році, на денній формі юридичного факультету навчається 150 студентів. Вступники займали наступні місця в Рейтинговому списку у 2015 році ОСОБА_3 - 458 місце; ОСОБА_1- 285 місце; ОСОБА_2- 409 місце; ОСОБА_4- 176 місце.

З огляду на зазначене, згідно фактичних балів, які отримали студенти, ОСОБА_3 повинна посідати вище місце в Рейтинговому списку у 2015 році та мала право здобувати вищу освіту за кошти державного бюджету.

Позивач зазначила, що в базі Українського центру оцінювання якості освіти до цього часу відображено недостовірні результати ЗНО відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Вказує, що Українським центром оцінювання якості освіти, Державним підприємством «Інфоресурс» порушено її право на отримання освіти за кошти бюджету шляхом внесення до ЄДЕБО недостовірних даних.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 44 Закону України «Про вищу освіту»прийом на навчання до вищих навчальних закладів здійснюється на конкурсній основі відповідно до Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів, затверджених центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Умови конкурсу повинні забезпечувати дотримання прав особи у сфері освіти.

Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 45 даного Закону зовнішнє незалежне оцінювання - це оцінювання результатів навчання, здобутих на певному освітньому рівні, яке здійснюється спеціально уповноваженою державою установою. Зовнішнє незалежне оцінювання результатів навчання, здобутих на основі повної загальної середньої освіти, використовується для прийому до закладів вищої освіти на конкурсній основі. Порядок проведення зовнішнього незалежного оцінювання та моніторингу якості освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За результатами проведення зовнішнього незалежного оцінювання з навчального предмета (предметів) особі видається сертифікат зовнішнього незалежного оцінювання, форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Зовнішнє незалежнеоцінювання проводиться спеціально уповноваженою державою установою, положення про яку затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення про Український центр оцінювання якості освіти (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1312 «Про невідкладні заходи щодо запровадження зовнішнього незалежного оцінювання та моніторингу якості освіти», одним із основних завдань цього центру є: організаційно-технологічна підготовка здійснення зовнішнього незалежного оцінювання та проведення моніторингу якості освіти, що передбачає, у тому числі, розроблення технологічного процесу зовнішнього незалежного оцінювання, розроблення програмного забезпечення для створення бази даних і оброблення результатів тестування.

Згідно з пунктом 5 Положення, Український центр оцінювання якості освіти відповідно до покладених на нього завдань оформляє і видає особам, які пройшли зовнішнє незалежне оцінювання, сертифікат з його результатами.

Механізм проведення зовнішнього незалежного оцінювання (оцінювання результатів навчання, здобутих на певному освітньому рівні) та моніторингу якості освіти визначено Порядком проведення зовнішнього незалежного оцінювання та моніторингу якості освіти (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 № 1095 «Деякі питання запровадження зовнішнього незалежного оцінювання та моніторингу якості освіти».

В пункті 12 Порядку зазначено, що суб'єктами зовнішнього незалежного оцінювання та моніторингу якості освіти є:

1) МОН;

2) Український центр оцінювання якості освіти;

3) регіональні центри оцінювання якості освіти;

4) орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері освіти, структурні підрозділи з питань освіти і науки обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - обласні органи управління освітою).

Пунктом 68 Порядку передбачено, що відомості про сертифікат зовнішнього незалежного оцінювання вносяться до Реєстру сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, які є доступними для перевірки їх достовірності під час прийому до вищих навчальних закладів.

Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України «Про вищу освіту» реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання містить відомості про сертифікати зовнішнього незалежного оцінювання. Ці відомості є доступними для перевірки їх достовірності під час прийому до закладів вищої освіти.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що прийом громадян на навчання до вищих навчальних закладів здійснюється на конкурсній основі, на підставі пройденого зовнішнього незалежного оцінювання та за наслідками отриманого сертифікату з його результатами, виданого Українським центром оцінювання якості освіти.

Відповідно до п.п. 8 п. 1 Розділу ІІІ, пп. 1 п. 1 Розділу VІІ Порядку визначення результатів зовнішнього незалежного оцінювання затвердженого Наказом Міністерством освіти і науки України від 16.03.2015 №300 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначення результатів зовнішнього оцінювання з кожного навчального предмета (сесії) відбувається поетапно, зокрема, ухвалення рішення про встановлення порога «склав/не склав», розроблення та затвердження таблиці за шкалою 100 - 200 балів. Переведення тестових балів в оцінки здійснюється на основі таблиці за шкалою 100 - 200 балів.

Відповідно до п. 4 Положення про Український центр оцінювання якості освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 №1312 «Про невідкладні заходи щодо запровадження зовнішнього незалежного оцінювання та моніторингу якості освіти» Центр відповідно до покладених на нього завдань: подає на запит навчальних закладів системи загальної середньої освіти та вищих навчальних закладів інформацію про результати зовнішнього незалежного оцінювання.

Пунктом 6 Положення зазначено, що Центр під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє з центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також з фізичними особами.

Згідно із п. 7, 10 Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 №752 у сфері вищої освіти діє Єдина база, яка включає Реєстр вищих навчальних закладів, Реєстр документів про вищу освіту і Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання. Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання містить відомості про сертифікати зовнішнього незалежного оцінювання, внесені в Єдину базу Українським центром оцінювання якості освіти.

Згідно із п. 12 розділу VI, п. 5 Розділу ХХІ Наказу МОН України від 15.10.2014 №1172 «Про затвердження Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2015 році» письмове підтвердження Технічного адміністратора Єдиної бази або директора Українського центру оцінювання якості освіти про недостовірність інформації, поданої вступником до вищого навчального закладу, є підставою для відмови в участі у конкурсному відборі та зарахуванні на навчання (анулювання наказу про зарахування). Подання вступником недостовірних персональних даних, недостовірних відомостей про наявність права на зарахування поза конкурсом, права на першочергове зарахування, права на зарахування за співбесідою, про здобуту раніше освіту, про участь в учнівських олімпіадах та конкурсах-захистах Малої академії наук України, про проходження зовнішнього незалежного оцінювання є підставою для відрахування студента.

Отже, громадянин, який бажає вступити на навчання до вищого навчального закладу повинен подати сертифікат зовнішнього незалежного оцінювання із відповідними балами(за шкалою 100 - 200 балів) по необхідних предметах та дану інформацію перевіряє навчальний заклад на відповідність, шляхом подання запиту до Українвського центру оцінювання.

Матеріали справи свідчать, що у 2015 році ОСОБА_3 пройшла Зовнішнє незалежне оцінювання з предметів: Українська мова і література, Англійська мова, Історія України, що підтверджується Сертифікатом №0158075 (а. с. 124). За результати зовнішнього незалежного оцінювання 2015 року, ОСОБА_3 набрала відповідні бали з Української мови і літератури - 190,0 балів, Історії України - 185,0 балів, Англійської мови - 179,0 балів (а. с. 125).

18.08.2015 між Київським національним університетом імені Т.Шевченка, в особі ректора ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 було укладено договір №306 про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені Т.Шевченка на денній формі навчання, спеціалізація правознавство, на юридичному факультеті, на платній основі (а. с. 120-123).

Згідно листа Київського національного університету ім. Т. Шевченка від 21.03.2018 №056/211, на запит суду, було повідомлено, що загальна кількість місць державного замовлення для навчання на денній формі на юридичному факультеті КНУ ім. Т. Шевченка у 2015 році складало - 151 місце, та було зараховано 151 студента. На даний час, з числа зарахованих на місця державного замовлення у 2015 році, на денній формі юридичного факультету навчається 150 студентів. Вступники займали наступні місця в Рейтинговому списку у 2015 році: ОСОБА_3 - 458 місце; ОСОБА_1- 285 місце; ОСОБА_2- 409 місце; ОСОБА_4- 176 місце(т. 1, а. с. 134).

Встановлено, що Київським національним університетом імені Т.Шевченка були зараховані на навчання позивач та треті особи відповідно рейтингового списку, враховуючи набрані бали по предметах за результатами зовнішнього незалежного оцінювання.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», згідно якого підставами для відрахування є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання індивідуального навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом.

При цьому, під «іншими випадками» розуміється випадки, що встановлюються виключно законами України, до яких Наказ Міністерства освіти і науки України від 15.10.2014 № 1172 «Про затвердження Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2015 році» в розумінні чинного законодавства віднесений бути не може.

Рішення апеляційної комісії про внесення змін до результатів ЗНО третіх осіб не приймалося і такі зміни не здійснювалися, результати ЗНО стосовно ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 не анулювалися. Виданий третім особам сертифікат ЗНО і на сьогоднішній день є чинним.

Отже, висновки щодо їх недостовірності є не обґрунтованими та жодним належним та допустимим доказом не підтверджені.

За наведеного, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та зобов'язання відображення в базах даних інших даних робіт третіх осіб невірними.

Посилання в рішенні суду першої інстанції на матеріали кримінального провадження №0001181, за відсутності вироку суду, на підставі якого було б встановлено вину відповідних осіб у несанкціонованій зміні результатів зовнішнього незалежного оцінювання у 2014-2015 роках, зокрема, стосовно ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (завищення балів останніх), на думку колегії суддів є безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 62 Основного Закону - Конституції України встановлено принцип презумпції невинуватості, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У зв'язку з дією вказаного принципу на території України протиправність дій тої чи іншої особи у вчиненні кримінального правопорушення може бути доведена лише обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, вирок, що набрав законної сили у кримінальній справі, є обов'язковим для суду при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої він ухвалений.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не є учасниками у кримінальному провадженні №0001181, їм не повідомлено про підозру, щодо них не складено обвинувального акту, а судом за результатами розгляду справи за фактом кримінального правопорушення не винесено обвинувального вироку, яким встановлено вину у відповідному правопорушенні, а тому воно не може мати ніякого відношення до позивача та призводити до жодних правових наслідків.

Крім того, на даний час відсутній вирок у вищевказаній кримінальній справі, який набрав законної сили, та яким встановлено факт завищення результатів ЗНО, у зв'язку з чим не може бути обов'язковий для суду, що розглядає цивільну справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» висновокексперта може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Таким чином,для того, щоб результат проведеної експертизи був допустимим доказом у відповідності до ст. 102 ЦПК України, експертиза має призначатися у конкретній справі за заявою осіб, які беруть участь у справі, або на замовлення таких осіб для використання в якості доказу у конкретній справі, а не в будь-якій іншій.

З таких умов, висновок експерта зроблений у іншій справі може досліджуватись судом лише як письмовий доказ у відповідності до ст. 76, 95 ЦПК України, і не може вважатися висновком експерта в розумінні ст. 102 ЦПК України, так як він не отриманий в порядку, передбаченому ст. сг. 102, 103, 104, 106, 108 ЦПК України.

За наведених обставин є безпідставним і посилання суду першої інстанції на висновок експертів № 078/16 за результатами проведеної комплексної судової комп'ютерно-технічної експертизи та експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 08.06.2016, проведеної в рамках вищезгаданої кримінальної справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що не встановлено винних дій третіх осіб та причетність їх до завищення балів зовнішнього незалежного оцінювання, на підставі яких вони вступили до університету.

Щодо висновків суду першої інстанції про зобов'язання Державного підприємства «Інфоресурс» відновити становище, яке існувало до порушення права ОСОБА_3, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2011 року № 752 «Про створення Єдиної державної електронної бази з питань освіти», Єдина державна електронна база з питань освіти є автоматизованою системою збирання, реєстрації, оброблення, зберігання та захисту відомостей та даних з питань освіти, що передбачені законом, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Положення.

Єдина база є інтегрованою інформаційно-телекомунікаційною системою, технічні засоби якої перебувають в межах території України, складається з комплексу автоматизованих робочих місць, об'єднаних в єдину інформаційну систему засобами зв'язку з використанням технології віддаленого доступу, має підключення до мереж зв'язку загального користування з розмежуванням прав доступу, забезпечує захист від порушень цілісності інформації, забезпечує різні рівні доступності (блокування) відкритої інформації та інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом.

Власником Єдиної бази є держава. Розпорядником Єдиної бази та володільцем її відомостей та даних є Міністерство освіти і науки України.

Згідно з пунктом 10 даного Положення, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання містить відомості про сертифікати зовнішнього незалежного оцінювання, внесені в Єдину базу Українським центром оцінювання якості освіти.

Відповідно до п. 13 Положення відповідальність за достовірність, точність та повноту відомостей, що містяться в Єдиній базі, несуть згідно із законом навчальні заклади, Український центр оцінювання якості освіти та інші підприємства, установи, організації, що уповноважені на внесення таких відомостей в Єдину базу у порядку, що визначається розпорядником Єдиної бази. Керівник підприємства, установи, організації визначає посадових осіб, які несуть персональну відповідальність за своєчасність внесення до Єдиної бази повних, актуальних та достовірних відомостей, визначених законодавством.

Пунктом 16 Положення передбачено, що Технічним адміністратором Єдиної бази та розпорядником її відомостей та даних, у тому числі персональних, є державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника Єдиної бази, забезпечує здійснення заходів із створення, доопрацювання і супроводження програмного забезпечення Єдиної бази та інформаційно-пошукової системи доступу до її відкритих даних, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей та даних, що містяться в Єдиній базі, надає, тимчасово припиняє (блокує) та анулює доступ до Єдиної бази в порядку, що визначається розпорядником Єдиної бази.

Враховуючи зазначене, згідно з чинним законодавством державне підприємство «Інфоресурс» не є суб'єктом зовнішнього незалежного оцінювання та не наділене повноваженнями вносити зміни до результатів зовнішнього незалежного оцінювання, що містяться в Реєстрі сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Крім того, відсутні будь-які докази на підтвердження винних дій ДП «Інфоресурс», яке порушило права, свободи чи законні інтереси позивача.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані порушенням її права на навчання за рахунок коштів державного бюджету в Київському національному університеті імені ТарасаШевченка.

В той же час, предметом позову ОСОБА_3 по справі є зобов'язання Українського центру оцінювання якості освіти та Державне підприємство «Інфоресурс» відновити становище, яке існувало до порушення її права, шляхом відображення в їх базах даних дійсних, відповідних оригіналам робіт ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Разом з тим, вступна кампанія 2015 року до КНУ ім. Т. Шевченка є завершеною, вступники 2015 року мають статус студентів та навчаються на 3-му курсі, а отже відновлення становища, що існувало раніше шляхом внесення змін до бази даних не призведе до зарахування на навчання за кошти Державного бюджету України ОСОБА_3

Також, після отримання освітнього ступеня «Бакалавр» відповідно до вимог чинного законодавства за бажанням студента здійснюється інший конкурсний відбір на навчання для здобуття ступеня «Магістра» та використання результатів ЗНО отриманих у 2015 році є неможливим.

За наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту, який не відповідає характеру спірнихправовідносин.

Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимогичи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5-7ст. 81ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставусвоїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збиратидокази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку,коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбаченихцим Кодексом.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження невірних балів за результатами ЗНО та необхідності відображення в їх базах даних дійсних, відповідних оригіналам робіт третіх осіб.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційних скарг ОСОБА_1, Державного підприємства «Інфоресурс» та ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, Державного підприємства «Інфоресурс» та ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційних скарг в розмірі по 960 грн. на кожного.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 376, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Державного підприємства «Інфоресурс», ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Українського центру оцінювання якості освіти, Державного підприємства «Інфоресурс», треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зобов'язання відновити становище, яке існувало до порушення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, Державного підприємства «Інфоресурс», ОСОБА_2 судовий збір в розмірі по 960 грн. на кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20.12.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В.Шахова