Справа № 520/9859/18
Провадження № 2/520/5576/18
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.
за участю секретаря Баранової Ю.О.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування свого позову посилається на те, що відповідач належним чином не виконує свій обовязок по сплаті наданих їй послуг, у звязку з чим у неї в період з 01.12.2010 року по 30.06.2017 року виникла заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 7 305, 37 гривень, що значним чином погіршує фінансове становище КП «ЖКС «Вузівський», а також його засновника - Одеської міської ради, призводить до погіршення якості послуг, які надаються з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.
Ухвалою судді від 10.08.2018 року було відкрито спрощене провадження по справі та призначено судове засідання.
Проте, 31.08.2018 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2, згідно змісту якої відповідач просила розглядати цивільну справу за правилами загального позовного провадження. Окрім того, просила витребувати у Позивача оригінал банківської виписки з відповідного рахунку, на який надходять кошти від споживачів послуг за 29.04.2016 року та за 25.07.2016 року для огляду у судовому засіданні, вказуючи на те, що вона не сплачувала Позивачу ніяких коштів, а Позивач зазначає про таку сплату
Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року заяву відповідача ОСОБА_2 було задоволено, призначено підготовче судове засідання на 31 жовтня 2018 року о 10 год. 30 хв., та одночасно витребувано від Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» оригінал банківської виписки з відповідного рахунку, на який надходять кошти від споживачів послуг за 29.04.2016 року та за 25.07.2016 року для огляду у судовому засіданні.
В подальшому, ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
У судовому засіданні представник КП «ЖКС «Вузівський» - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримував у повному обсязі. При цьому представником було заявлено клопотання щодо незастосування строку позовної давності у зв'язку з його перериванням із посиланням на те, що строк позовної давності КП «ЖКС «Вузівський» не пропущено, оскільки підприємство зверталось із вимогами у наказному провадженні, а також відповідачем здійснювались дії направлені на часткову сплату боргу, отримувались субсидії тощо.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, звернулась до суду з заявою про застосування строку позовної давності.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, згідно з п. п. 1.3, 1.4 Статуту Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», затвердженого рішенням Одеської міської ради № 1449-V від 4 липня 2007 року, засновником КП «ЖКС «Вузівський» є Одеська міська рада.
Рішенням Одеської міської ради № 1165-V від 05.04.2007 року «Про реорганізацію комунальних підприємств та затвердження їх статутів у новій редакції», КП «Дирекція єдиного замовника «Вузівське» шляхом злиття з КП «Дирекція єдиного замовника «Чубаївське» було реорганізоване у комунальне підприємство «Житлово - комунальний сервіс «Вузівський», який слід вважати правонаступником реорганізованих підприємств.

Згідно рішення Виконавчого комітету ОМР від 25.12.2009 року «Про затвердження актів приймання передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси жилої будівлі, гуртожитків та інженерних мереж, що належать державному підприємству «Одеський морських торговий порт» вирішено затвердити акти приймання-передачі з державної до комунальної власності територіальної громади гуртожитку № 6 розташованого по вул. Контр-Адмірала Луніна, що у місті Одесі..

Частиною 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний здійснювати контроль над технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; вчасно проводити підготовку житлового будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування й ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів по ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у строк, установлений договором або законодавством.

Як вбачається з п. 1.3 і п. 4.1 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 60 від 25 квітня 2005 року і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року № 541/10821, виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг, і який може забезпечити виконання зобов'язань, визначених у ч.2 ст.31 «Про житлово-комунальні послуги».

КП «ЖКС «Вузівський» здійснює функції виконавця робіт з утримання будинків, споруд і прибудинкової території, приймає на баланс житлові будинки, їх інженерне обладнання, укладає договора з ремонтно-експлуатаційними підприємствами, енерго-, водопостачальними й іншими спеціалізованими організаціями, які забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будинків і прилеглої території. Оплату наданих житлово-комунальних послуг споживач повинен вносити на розрахунковий рахунок КП «ЖКС «Вузівський».

Позивач на договірних засадах здійснює функції замовника послуг по збиранню та вивезенню твердих побутових відходів мешканців будинків, які перебувають на балансі у останнього.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 корп. 3, про що свідчить Свідоцтво про право власності на квартиру № 060/98 від 19 січня 1998 року.

З розрахунку заборгованості, який наявний у матеріалах справи встановлено, що заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2010 року по 30.06.2017 року становить у загальному розмірі 7 305 гривень 37 копійки, яка складається з: «утримання будинку та прибудинкової території» у розмірі 5 786, 57 гривень; «технічне обслуговування ліфта» у розмірі 484, 74 гривень; виведення сміття «СОЮЗ» - 1014, 56 гривень, вивезення сміття «РАФ» 19, 50 гривень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Згідно з положеннями ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Крім того, вказаний вище обов'язок також передбачено ст. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», де зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд погоджується із поясненнями позивача, що відсутність укладеного договору не є підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки, в ухвалі Верховного Суду України від 08.04.2009 року /справа № 6-1123св09/ та ухвали від 07.09.2011 року /справа № 6-56220св10/ роз'яснено, що відсутність між сторонами договірних відносин не є підставою для звільнення відповідача від оплати житлово-комунальних послуг.

Крім того, у листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 12/20-8-1276 від 31.08.2009 року зазначено, що відносно права підприємств житлово-комунального господарства подавати судові позови при відсутності договору слід зазначити, що чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну), а споживач зобов'язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки, відповідно до ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених цими актами, але й які за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірній основі. Статтями 20, 21 цього Закону визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору; підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Договір з утримання будинку та прибудинкової території підготовлений КП «ЖКС «Вузівський» відповідно до типового договору, затвердженого Постановою КМУ України для укладення із споживачем. На адресу відповідача направлялось інформування із посиланням на норму Закону щодо необхідності укладення договору. До цього часу договір не укладено.

У разі виникнення спору про укладення договору, його умов, відповідачу надано право звернутися до суду з вимогою про захист цих прав та інтересів, які він вважає порушеними або невизнаними.

Наразі відповідач з таким позовом до суду не зверталась.

Предметом розгляду справи не було зобов'язання позивача підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг згідно з типовим договором відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем послуг на основі типового договору, є не правом, а обов'язком споживача. Ухилення останнього від укладення договору не звільняє від плати за надані та спожиті комунальні послуги. Відсутність договору не є безумовною підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості плати за фактично спожиті послуги.

Також судом встановлено, що КП «ЖКС «Вузівський» заверталось до суду з заявою про видачу судового наказу, на підставі якої 27.05.2015 року Київським районним судом міста Одеси було видано судовий наказ №520/6935/15-ц про стягнення на користь КП «ЖКС «Вузівський» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у сумі 5 397, 30 гривень, однак за заявою боржника судовий наказ був скасований ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08.09.2015 року, що свідчить про переривання перебігу строку позовної давності.

Після скасування судового наказу, підприємство звернулось за захистом порушеного права у позовному провадженні. Тобто позовна давність відповідно до ст.264 ЦК України переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частка вимоги, право на яку має позивач. Також суд бере до уваги надані представником позивача виписки з банківського рахунку, з яких вбачається, що відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості у 2013 році, чим також перервала строк позовної давності.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21.01.2015 року, ураховуючи, що судовий захист права кредитора на стягнення коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Таким чином, посилання відповідача на застосування строку позовної давності до вимог, пред'явлених позивачем, суд вважає безпідставними, так як вони спростовуються дослідженими доказами.

Положення глави 19 ЦК України, що регулюють позовну давність, вказують, зокрема, на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Судом встановлено, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла за період з 01.12.2010 року по 30.06.2017 року.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В матеріалах справи наявні копії документів, а саме: акти виконаних робіт з прибирання прибудинкової території двірником, паспорти готовності до роботи в опалювальний період; акти перевірки та прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об'єктів житлових будинків, акти виконаних робіт з поточного ремонту господарським способом, акти з поточного обслуговування будинку та прибудинкової території, акти осіннього огляду будинку до готовності до роботи в опалювальний період, акти загального весняного огляду будинку, реєстри використаних матеріалів для проведення профілактичного та поточного ремонту, що підтверджують надання КП «ЖКС «Вузівський» послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: м. Одеса, вул. Ол. Невського буд. 43 корп. 3.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачем не здійснювалася оплата за житлово - комунальні послуги у належному розмірі, позовні вимоги із стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «ЖКС» Вузівський» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2010 року по 30.06.2017 року становить у загальному розмірі 7 305 гривень 37 копійки, яка складається з: «утримання будинку та прибудинкової території» у розмірі 5 786, 57 гривень; «технічне обслуговування ліфта» у розмірі 484, 74 гривень; виведення сміття «СОЮЗ» - 1014, 56 гривень, вивезення сміття «РАФ» 19, 50 гривень - робить висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - комунального підприємства «ЖКС «Вузівський».

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст. 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2, на користь Комунального підприємства «ЖКС «Вузівський» юридична адреса: 65088. м.Одеса, вул. Шишкіна, 60-А на р/р 1 ПАТ «МАРФІН БАНК» в м.Чорноморськ, МФО 328168, СДРПОУ 35303304 у розмірі 7305 грн. 37 коп.

Стягнути судові витрати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2, на користь Комунального підприємства «ЖКС «Вузівський» юридична адреса: 65088, м.Одеса, вул.Шишкіна, 60-А на р/р 1 ПАТ «МАРФІН БАНК» в м.Чорноморськ, МФО 328168, ОКПО 35303304 у розмірі 1762,00грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2018 року