АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Чернівці

Справа №715/756/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Лисака І.Н., Яремка В.В.,

секретар Андрушків С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 червня 2018 року, (головуючий у 1-й інстанції Цуренко В.А.),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 5 жовтня 2001 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28 грудня 2017 року. У сторін є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказувала, що відповідачем не підтримує шлюбні відносини близько року, за цей період останній матеріальної допомоги на утриманні дитини не надає. Вона на даний час не працює та не може утримувати дитину самостійно.

Відповідач працює на підприємстві з виготовлення металопластикових вікон та дверей, його середній заробіток становить більше 10000 грн.

Неповнолітній син хворіє на важке захворювання серця, потребує належного харчування, лікування.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 червня 2018 року позов задоволено частково.

________________________________________________________________________________

Провадження 22ц/794/868/18 Категорія 50

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1600 грн щомісячно, що підлягає індексації відповідно до вимог законодавства, починаючи з 17.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп на рахунок спеціального фонду державного бюджету України.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що при визначенні розміру стягуваних аліментів, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України, судом не враховано стан його здоров'я, відсутність постійної роботи та неможливість у зв'язку з цим вчасного та у повному обсязі сплачувати аліменти.

Також вказує, що належними та допустимими доказами не підтверджено та не доведено обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими, зокрема наявність у сина важкого захворювання серця, його неофіційного заробітку у розмірі 10000 грн на місяць на виробництві метало пластикових вікон, виїзду за кордон для реалізації товару та стану його здоров'я.

Просить змінити рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 червня 2018 року, стягнувши з нього на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 930 грн.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з урахуванням вимог розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості виходив з можливості сплати аліментів у визначеному ним розмірі щомісячно на дитину та достатності розміру стягуваних аліментів для забезпечення її гармонійного розвитку.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони з 5 жовтня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28 грудня 2017 року. В шлюбі у сторін народилися син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згідно довідок Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації у житловому будинку матері. Неповнолітній син перебуває на її утриманні.

Згідно довідки Луковицької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_2 не працює з 30 березня 2007 року.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням обставин, викладених у ч. 1 ст. 182 цього Кодексу.

За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є працездатним, фізично здоровий. Інші діти чи непрацездатні батьки на утриманні не перебувають, стягнення по виконавчих листах з нього не проводиться.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необґрунтованими є посилається в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано матеріальний стан платника аліментів та стан його здоров'я, оскільки належними та допустимими доказами апелянтом не доведено неможливість працювати за станом здоров'я та утримувати дитину на рівні, достатньому для її фізичного, інтелектуального розвитку.

Також не можна погодитися з апеляційними доводами про відсутність обґрунтування розумності витрат на дитину у розмірі 3200 грн з урахуванням рівного обов'язку батьків утримувати дитину, оскільки при визначенні розміру аліментів суд не обмежений розміром прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а враховує, крім інших обставин, матеріальний стан та спроможність батьків утримувати дитину на належному матеріальному рівні.

Колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру стягуваних аліментів судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи і стягнуто аліменти з урахуванням матеріального становища обох сторін, стану здоров'я платника аліментів та відсутності на його утриманні інших осіб.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 3 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді: