Дата документу 04.12.2018
Справа № 320/7839/17
Провадження № 2/320/706/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.

за участі:

секретаря Фурсової Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача органу опіки та піклування ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області - ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_5,

третьої особи ОСОБА_6,

третьої особи голови Фруктовської сільської ради ОСОБА_7,

представника третьої особи Фруктовської сільської ради ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області, органу опіки та піклування ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області, треті особи ОСОБА_6, Фруктовська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області про визнання незаконними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення комісії з питань захисту прав дитини при ОСОБА_3 районній державній адміністрації Запорізької області №1 від 22 грудня 2016 року щодо рекомендації органу опіки та піклування призначити ОСОБА_6, опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання незаконним та скасування Розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 26 грудня 2016 року про призначення ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, про зобовязання ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області в особі служби у справах дітей та сім'ї повторно розглянути питання про призначення опікуном ОСОБА_9 над малолітніми ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку та строки визначених відповідним законодавством.

В обґрунтування позову зазначив, що Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22.09.2016 року по справа № 320442216-ц ОСОБА_14 була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_14 є рідною сестрою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-ЖС № 293741 від 02 жовтня 1984 року та свідоцтвом про народження І-ЖС № 032647 від 25 травня 2006 року. Таким чином, вказані діти є його племінниками.

Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області від 24 листопаду 2016 року дитині ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області №522 від 26 грудня 2016 року опікуном малолітньої ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, призначено ОСОБА_6.

Позивачем подавалися документи до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області для оформлення опіки над ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації №185 від 08.06.2017 року позивача призначено опікуном ОСОБА_15.

Щодо інших племінників заява позивача фактично залишена відповідачем без розгляду.

Позивач вважає Розпорядження голови районної державної адміністрації від 26 грудня 2016 року, рішення органу опіки та піклування, яким рекомендовано призначити ОСОБА_6 опікуном над малолітніх ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4 є не законними, та такими що підлягають скасуванню.

Хоча ОСОБА_6 вважає себе дідом вказаних дітей, ОСОБА_14 рідна сестра позивача народила дітей поза шлюбом від різних чоловіків, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, тобто ОСОБА_6 не має документів, які підтверджують родинні зв'язки з дітьми.

Відповідачем при вирішенні питання про призначення опікуна не було дотримано вимог п. 4 ст. 63 ЦК України, згідно яких опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Таким же чином це питання врегульовано п.п. 3.1 п. 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, в якому визначається, що переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім'ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування.

Малолітня ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 постійно проживає в родині позивача з першого місяця від її народження, яку передала їм на утримання після пологів рідня сестра позивача ОСОБА_14 ОСОБА_13 вважає та називає позивача та його дружину ОСОБА_1 батьком та матерю. ОСОБА_6 чужа людина для ОСОБА_13. Ця обставина не врахована при призначенні ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_16. ОСОБА_15 рідний брат ОСОБА_13 також постійно проживає в родині позивача з листопаду 2016 року.

Визначив опікуном ОСОБА_6 відповідачі порушили вимоги п.31, 32, 35, 36 Постанови КМУ №866 від 24.09.2008р. якою затверджено «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», згідно якого «тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та уповноважений підрозділ органів внутрішніх справ… Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв'язки, наявність братів та сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров'я, освіта, інші потреби… Рідні брати і сестри не можуть бути роз'єднані під час влаштування.

ОСОБА_9 вважає, що призначення опікуном ОСОБА_6 не відповідає інтересам неповнолітніх дітей, тому що ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями, діти у нього недоглянуті. ОСОБА_6 є особою похилого вику, є непрацездатною людиною, він оформив опіку над дітьми тільки для того, щоб отримувати державну допомогу.

Будинок, в якому мешкає ОСОБА_6 не відповідає санітарним, будівельно-технічним нормам діючого законодавства. ОСОБА_6 та його дружина в силу похилого віку, хвороб, невеликої пенсії та особистої недбалості відносно виховання дітей, не надають та і не можуть надати можливості належного виховання дітей.

Напроти в родині позивача є доброзичлива, сприятлива психологічна атмосфера, взаємо підтримка, любов, діти відчувають захищеність та сприятливий мікроклімат проживання у звичайному комфортному для дітей середовищі.

Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Відповідно до ст. 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Конвенція про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, яка набула чинності для України з 01 вересня 2006 року, передбачає врахування того, чи прижилася дитина у своєму новому середовищі.

Про наявність того, що дитина прижилася у своєму новому середовищі, можуть свідчити наступні факти: відвідує дошкільний навчальний заклад - садок, відвідує різноманітні гуртки, за дитиною здійснюється медичний догляд, у дитини є свої друзі, захоплення, дитина має сталі сімейні зв'язки, зміна мови спілкування та інші факти, які свідчать, що дитина вважає своє місце проживання постійним, комфортним і місцем проживання своєї родини тощо.

Зазначені факти необхідно оцінювати в сукупності з дотриманням інтересів дитини як на цей час, так і в майбутньому, балансу інтересів та прав батьків, думки дитини, якщо вона досягла такого віку й рівня зрілості тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 від 24.09.2008р. затверджено «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», яким визначено механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування та інші.

Згідно п.31, 32, 35, 36 вищенаведеної Постанови КМУ №866 тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та уповноважений підрозділ органів внутрішніх справ. Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв'язки, наявність братів та сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров'я, освіта, інші потреби. Рідні брати і сестри не можуть бути роз'єднані під час влаштування.

За умовами п. 42 Постанови КМУ №866, опіка, піклування над дитиною встановлюються рішенням районної, районної у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

У судове засідання позивач ОСОБА_9 не з'явився, його представники адвокат ОСОБА_17 та ОСОБА_1 позов підтримали, просили розглянути справу за відсутності позивача, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_9, вважає оскаржені рішення прийнятими в рамках діючого законодавства та інтересах неповнолітніх дітей.

Представник відповідача органу опіки та піклування ОСОБА_3 районної державної адміністрації ОСОБА_18 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_9, вважає оскаржені рішення прийнятими в рамках діючого законодавства та інтересах неповнолітніх дітей. ОСОБА_6 пройшов необхідне навчання щодо подальшого виховання та утримання неповнолітніх дітей. Житлові побутові умови відповідають відповідним санітарним нормам та правилам. У дітей є все необхідне для їх розвитку під піклуванням ОСОБА_6 ОСОБА_9 пропонувалося стати опікуном неповнолітніх дітей але він відмовився від цього.

Третя особа ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_19 заперечували проти позову з аналогічних заявлених представниками відповідачів підстав.

Представники третьої особи Фруктовської сільської ради ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили у суду прийняти справедливе та законне рішення яким забезпечити захист прав неповнолітніх дітей. Вважають що вихованням та утриманням дітей повинні займатися працездатні особи, яки можуть забезпечити усі необхідні умови для виховання, утримання та проживання дітей. Раніше голова Фруктовської сільської ради ОСОБА_7 надавала до суду письмові пояснення в яких підтримала позов ОСОБА_9 та вважала незаконним, просила скасувати рішення комісії з питань захисту прав дитини при ОСОБА_3 районній державній адміністрації Запорізької області №1 від 22 грудня 2016 року щодо рекомендації органу опіки та піклування призначити ОСОБА_6 опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, просила визнати незаконним та скасувати Розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 26 грудня 2016 року про призначення ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4,

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке грунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22.09.2016 року по справа № 320/4422/16-ц ОСОБА_14 була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_14 є рідною сестрою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-ЖС № 293741 від 02 жовтня 1984 року та свідоцтвом про народження І-ЖС № 032647 від 25 травня 2006 року. Таким чином, вказані діти є його племінниками.

Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області від 24 листопаду 2016 року дитині ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області №522 від 26 грудня 2016 року опікуном малолітньої ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, призначено ОСОБА_6.

Позивачем подавалися документи до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області для оформлення опіки над ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Розпорядженням голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації №185 від 08.06.2017 року позивача призначено опікуном ОСОБА_15.

Щодо інших племінників заява позивача фактично залишена відповідачем без розгляду.

Суд погоджується з думкою ОСОБА_9 про те, що Розпорядження голови районної державної адміністрації від 26 грудня 2016 року, рішення органу опіки та піклування, яким рекомендовано призначити ОСОБА_6 опікуном над малолітніх ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4 є не законними, та такими що підлягають скасуванню.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_6 не має документів, які підтверджують родинні зв'язки з дітьми.

Відповідачами при вирішенні питання щодо призначення опікуна не було дотримано вимог п. 4 ст. 63 ЦК України, згідно яких опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Відповідно до вимог п.п. 3.1 п. 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім'ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування.

Малолітня ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 постійно проживає в родині ОСОБА_9 з першого місяця від її народження, яку передала їм на утримання після пологів рідня сестра позивача ОСОБА_14 ОСОБА_13 вважає та називає позивача та його дружину ОСОБА_1 батьком та матерю. ОСОБА_6 чужа людина для ОСОБА_13. Ця обставина не врахована при призначенні ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_16. ОСОБА_15 рідний брат ОСОБА_13 також постійно проживає в родині позивача з листопаду 2016 року.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_20, ОСОБА_21 ОСОБА_22 пояснили, що знають родину ОСОБА_9 багато років, те що рідня сестра позивача ОСОБА_14 після пологів передала на утримання ОСОБА_9 свою доньку ОСОБА_13, яка вважає та називає позивача та його дружину ОСОБА_1 батьком та матерю. Родина ОСОБА_9 створила для ОСОБА_13 та Артема усі необхідні побутові умови. У дітей є стіл, стіл, ліжко, компютер, книги, іграшки, необхідний одяг. Станом на грудень 2016 року умови проживання у ОСОБА_6 у житловому будинку №8 по вул. Гагаріна у с.Долинське Мелітопольського району були дуже поганими, не було необхідних умов для нормального духовного та фізичного розвитку дітей, ОСОБА_6 систематично зловживав алкогольними напоями.

Відповідно до довідки Фруктовської сільської ради від 4.10.2017р. №1579 разом з ОСОБА_6 у житловому будинку №8 по вул. Гагаріна у с.Долинське Мелітопольського району проживають ОСОБА_23, дружина, неповнолітні ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. Під час відвідувань родини діти були неохайні. З лютого 2017 року по час складання довідки у дітей відсутні індивідуальні ліжка для сну, немає місць для занять. Діти не відвідують дитячі дошкільні заклади. ОСОБА_6 не забезпечує належним чином виховання дітей.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 пояснили суду про те, що при здійсненні необхідних заходів та підготовці необхідних документів щодо призначення ОСОБА_6 опікуном неповнолітніх діяли виключно в межах норм діючого законодавства.

Визначив опікуном ОСОБА_6 відповідачі фактично порушили вимоги п. 31, 32, 35, 36 Постанови КМУ № 866 якою затверджено «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», згідно якого: «тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та уповноважений підрозділ органів внутрішніх справ… Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв'язки, наявність братів та сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров'я, освіта, інші потреби. Рідні брати і сестри не можуть бути роз'єднані під час влаштування.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_6 опікуном неповнолітніх дітей не відповідає їх інтересам. Суд приймає до аги той факт, що ОСОБА_6 є людиною похилого вику, є непрацездатною людиною.

Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Відповідно до ст. 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Конвенція про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, яка набула чинності для України з 01 вересня 2006 року, передбачає врахування того, чи прижилася дитина у своєму новому середовищі.

Про наявність того, що дитина прижилася у своєму новому середовищі, можуть свідчити наступні факти: відвідує дошкільний навчальний заклад - садок, відвідує різноманітні гуртки, за дитиною здійснюється медичний догляд, у дитини є свої друзі, захоплення, дитина має сталі сімейні зв'язки, зміна мови спілкування та інші факти, які свідчать, що дитина вважає своє місце проживання постійним, комфортним і місцем проживання своєї родини тощо.

Зазначені факти необхідно оцінювати в сукупності з дотриманням інтересів дитини як на цей час, так і в майбутньому, балансу інтересів та прав батьків, думки дитини, якщо вона досягла такого віку й рівня зрілості тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 затверджено «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», яким визначено механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування та інші.

Згідно п. 31, 32, 35, 36 вищенаведеної Постанови КМУ № 866 тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та уповноважений підрозділ органів внутрішніх справ. Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв'язки, наявність братів та сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров'я, освіта, інші потреби. Рідні брати і сестри не можуть бути роз'єднані під час влаштування.

За умовами п. 42 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 року опіка, піклування над дитиною встановлюються рішенням районної, районної у м.м.Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною ОСОБА_21 України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною ОСОБА_21 України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною ОСОБА_21 України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, п. 31, 32, 35, 36 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008р., якою затверджено «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», ст.ст. 63, 67 ЦК України, ст. 7 СК України, ст.ст. 19, 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною ОСОБА_21 України 27.02.1991 року, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області, органу опіки та піклування ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області, треті особи ОСОБА_6, Фруктовська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області про визнання незаконними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення комісії з питань захисту прав дитини при ОСОБА_3 районній державній адміністрації Запорізької області №1 від 22 грудня 2016 року щодо рекомендації органу опіки та піклування призначити ОСОБА_6, опікуном над малолітніми дітьми: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати незаконним та скасувати Розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації № 522 від 26 грудня 2016 року про призначення ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобовязати ОСОБА_3 районну державну адміністрацію Запорізької області в особі служби у справах дітей та сімї повторно розглянути питання про призначення опікуна ОСОБА_9 на малолітніми ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку та строки визначених відповідним законодавством.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2018 року.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ