Справа № 137/1080/18
Провадження № 22-ц/772/1833/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 рокуСправа № 137/1080/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

секретар судового засідання Кирилюк Л. М.

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Вінницької області в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року постановлену в складі судді Гопкіна П. В. в смт Літин, дата повного тексту ухвали відповідає даті постановлення,-

в с т а н о в и в:

В червні 2018 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 та ставила вимогу стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в сумі 9 300 Євро, що на день звернення до суду в національній валюті за офіційним курсом станом на 21 червня 2018 року становило 285 080 грн 34 к. (а.с. 3 4).

Одночасно подала заяву про забезпечення позову, у якій просила, накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно яке належить ОСОБА_4 В обґрунтування посилалася на те, що позичила ОСОБА_4 значну суму грошей, які він зобовязався повернути через три місяці, про що свідчить власноручно написана ним розписка. Однак, відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань, відмовляється повертати борг добровільно, тому у неї є підстави вважати, що у разі задоволення позову у даній справі, рішення суду не буде виконуватися, а тому захист інтересів позивача у справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову (а.с.12).

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено цивільну справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 11 год. 00 хв. 10 вересня 2018 року в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено (а.с. 16 - 17).

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не доведено того, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, яке не пов'язане із нерухомим майном.

Не погодившись з такою ухвалою суду в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року в оскаржуваній, задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що відповідач до теперішнього часу ухиляється від виконання грошового зобовязання, що може свідчити про можливість його ухилення і від виконання рішення суду у разі задоволення позову. Тому є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зазначає, що у разі відчуження чи приховання відповідачем свого майна, стане неможливим реальний захист судом її порушених майнових прав та інтересів. Стверджує, що при накладенні арешту на майно відповідача та вирішенні судом справи в межах розумних строків права відповідача порушені не будуть.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з п. 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Тому справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Підстави для забезпечення позову передбачені ст. 149 ЦПК України, згідно якої суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач звернулася із позовом про стягнення з відповідача грошових коштів, отриманих ним у позику, сума якої становить 9 300 євро, позика була вчинена 01.01.2018 року терміном на 3 місці, позивач через невиконання відповідачем умов позики про повернення грошей звернулася до суду 27.06.2018 року, про що свідчить штемпель реєстрації вхідної кореспонденції суду, отже між сторонами по справі існує реальний спір та загроза утруднення виконання можливого рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зробив передчасний висновок про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову, які спрямовані на гарантування виконання рішення суду, враховуючи характер спірних правовідносини, які виникли між сторонами, суд не пересвідчився належним чином, чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не навів мотивів, які б спростовували твердження позивача про необхідність забезпечення позову.

Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги про стягнення грошових коштів з відповідача, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, апеляційний суд приходить до висновку про доцільність накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу, однак при цьому зазначає про необхідність накласти даний арешт в межах ціни позову.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі, як така, що постановлена з неповним зясуванням обставин, що мають значення для вирішення питання забезпечення позову та з тих підстав, що висновки суду першої інстанції за результатами розгляду заяви про забезпечення позову не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі, скасувати та прийняти в цій частині нову.

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на майно (рухоме та нерухоме), що належать ОСОБА_4 на праві власності, в межах ціни позову у сумі 9 300 Євро, що еквівалентно 285 080 грн 34 к.

Дані про стягувача: ОСОБА_3: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія АВ № 512131, виданий 05.02.2003 року Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дані про боржника: ОСОБА_4: паспорт громадянина України серія АВ № 388527, виданий 07.08.2002 року Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвала в частині накладення арешту на майно ОСОБА_4 підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_3 та відповідачеві ОСОБА_4.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис ОСОБА_2

Судді: підпис ОСОБА_5

підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

головуючий суддя: Т. М. Шемета