Провадження № 2/344/3556/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря - Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Заявою від 30.07.2018 року позивачі уточнили позовні вимоги, згідно яких просять визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказують, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1, у якій вони проживають. Також у квартирі зареєстровані: ОСОБА_5 та ОСОБА_4. З січня 2015 року відповідач залишив сім'ю. На даний час адреса його проживання невідома. Жодного майна, яке б належало відповідачу, у квартирі немає. Відповідач не сплачує комунальні платежі. Через реєстрацію відповідача відсутня можливість оформити житлову субсидію.

Позивачі в судове засідання не прибули. До суду подала заяву про розгляд справи без їх участі, підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 22.10.1997 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 - зятю та ОСОБА_6 - внучці (а.с. 16).

Відповідно до Договору дарування від 17.08.2011 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передали безоплатно у власність ОСОБА_6 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 30.04.2014 року, ОСОБА_6 30.04.2014 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на «ОСОБА_5» (а.с. 19).

З копії відомості про забезпечення житловою площею № 02-02/3358 вбачається що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_4 - зять та ОСОБА_6 - внучка (а.с. 24).

Відповідно до заяви сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що засвідчені КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Відповідно до заяви ОСОБА_4, зареєстрованої 04.12.2018 року вбачається, що він визнає позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 57).

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положеннями статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 7 3акону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивачів про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, а також бере до уваги заяву відповідача про визнання ним позову, тому відповідача ОСОБА_4 слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Відповідно до частини п'ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 29, 405 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 89, 200, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 7 3акону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено 22.12.2018 року.