Справа № 274/3842/15-ц
провадження № 2/0274/224/18
"11" грудня 2018 р. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -
Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 1 117 024, 82 грн., з яких: 183 169, 71 грн. проценти; 438 385, 06 грн. - пеня, 34 383, 63 грн. 3% річних; 461 086, 42 грн. інфляційні втрати та витрати по сплаті судового збору.
У судове засідання представник позивача не з'явився на адресу суду спрямував клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі.
Відповідачі та їх представник - адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися без поважних причин. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник відповідачів у відзиві, який міститься у матеріалах справи вказує, що у зв»язку з неналежним виконанням відповідачем умов за кредитним договором банк звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 21 липня 2014 року позовні вимоги задоволено. Таким чином позивач змінив строк виконання зобов»язання за кредитним договором. Тому після зміни строку виконання зобов»язання усі наступні щомісячні платежі за графіком виконанню не підлягають оскільки після звернення до суду з вимогою про дострокове погашення заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідачів відсотків та неустойки (правова позиція ВС /КЦС висловлена за наслідками розгляду справи № 6-564/2199/15-ц у постанові від 14 лютого 2018 року). Крім того, представник відповідачів зазначає, що причинами невиконання грошового зобов»язання відповідачем ОСОБА_1 передбаченого умовами кредитного договору, є настання кризи світової фінансової системи.
А тому, просить у випадку незастосування судом вищевказаної правової позиції Верховного Суду зменшити розмір пені на 99%, оскільки позивач не надав суду доказів, які б підтверджували розмір завданих йому збитків у зв»язку з неналежним виконанням позичальником зобов»язань за кредитним договором(а.с. 185-186).
Представник позивача у відповіді на відзив посилаючись на статті 627, 525, 1048 ЦК України, Закон України «Про банки та банківську діяльність» вказує, що кінцевим моментом нарахування, в тому числі, процентів та пені є не момент зміни строку виконання зобов»язань за кредитним договором і його припинення, а саме момент повного погашення простроченої заборгованості за кредитом, процентами та платежами. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконаня грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК україни. Крім того, представник позивача посилаючись на статтю 614 ЦК України вказує, що відповідачами та їх представником не надано жодного доказу на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв»язку між кризою світової фінансової системи та невиконанням відповідачами умов кредитного договору, при тому, що позивачем виконані усі зобов»язання за кредитним договором належним чином. А тому вважає, що аргументи представника відповідачів щодо невиконання грошового зобов»язаня відповідачами з причини настання кризи світової фінансової системи є безпідставними, не обґрунтованими та такими,що позивачем не визнаються.
У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Позивач свої зобов'язання виконав належним чином та надав визначену суму кредитних коштів.
Боржники зобов'язання за договором належним чином не виконували у зв»язку із чим утворилася заборгованість.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 21 липня 2014 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України" заборгованість в розмірі 1070103,80 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 730244,56 грн.; заборгованість за несплаченими процентами - 180037,08 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 7850,13 грн., пеню - 151972,03 грн.(а.с. 31-32).

Вказане рішення набрало законної сили 04 серпня 2014 року(а.с. 32).

Згідно Інформації про виконавче провадження від 28 листопада 2016 року встановлено, що в Бердичівському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебуває виконавче провадження № 49664261, стягувачем в якому зазначені ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», а боржником: ОСОБА_2 (а.с. 90-91).

З акту опису та арешту майна від 11 лютого 2016 року та з акту визначення вартості майна описаного та арештованого майна боржника від 11 лютого 2016 року вбачається, що головним державним виконавцем ВДВС Бердичівського МРУЮ ОСОБА_5 при примусовому виконанні ЗВП № 49708176 виданого 22 грудня 2015 року ВДВС Бердичівського МРУЮ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» боргу на загальну суму 2188955, 62 грн. було проведено опис рухомого майна, яке належить боржнику на праві власності на загальну суму 52 600 грн.(а.с. 86-87, 88).

Пунктом 6.1 Кредитного договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання повноважним представником банку та позичальником. Набуття чинності усіма правочинами (договорами, угодами), спрямованими на забезпечення зобов»язань Позичальника за цим договором, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань по договору

Пунктом 2.1.1. Кредитного договору визначено термін по який, кредитні кошти надаються у користування в рамках кредитного договору 15 травня 2015 року.

Частиною першою статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди № 52108С46-4 (до Кредитного договору № 52108с46 від 29 травня 2008 року) від 12 жовтня 2012 року позичальник погоджується з тим, що у зв»язку з невиконанням положень Кредитного договору у нього виникне обов»язок дострокового погашення АТ «Укрексімбанк» усієї суми заборгованості за Кредитним договором(а.с. 23).

Позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Отже, позивач звернувшись з позовом до суду про стягнення достроково з відповідачів заборгованості за кредитним договором на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За загальним правилом (ч.1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені, оскільки строк дії договору змінився і зобов'язання вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Таку ж позицію висловила ОСОБА_6 Верховного Суду в своєму висновку, викладеному в постанові № 310/11534/13-ц від 04 липня 2018 року, відступивши від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15.

З огляду на наведене позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості за процентами за кредитом у розмірі 183 169, 71,87 грн. та 438385, 06 грн. пені не підлягають задоволенню.

Оскільки вищенаведеним рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 21 липня 2014 року задоволено вимоги позивача в повному обсязі про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, у виді трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за кредитом та інфляційні втрати, а не у вигляді стягнення процентів та пені відповідно до умов кредитного договору.

Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідачів три проценти річних за період розрахований позивачем з 19 червня 2014 року по 12 серпня 2015 року від суми заборгованості за кредитом (730244, 56 грн.) у розмірі 25 208, 44 грн. та простроченими процентами (180037,08 грн.) у розмірі 6214, 98 грн. які визначені у рішенні Бердичівського міськрайонного суду від 21 липня 2014 року, що складає - 31 423, 42 грн. (25 208, 44 грн.+6214, 98 грн.).

Інфляційні втрати за період з 19 червня 2014 року по 30 червня 2015 року від суми заборгованості за кредитом (730244, 56 грн.) у розмірі 419775, 91 грн. та простроченими процентами (180037,08 грн.) у розмірі 103 493, 04 грн. які визначені у рішенні Бердичівського міськрайонного суду від 21 липня 2014 року, що складає - 523268, 95 грн. (419775, 91грн. +103 493, 04 грн.).

Таким чином стягненню підлягає борг у розмірі 554692, 37 грн..

Відповідно до частини першої статті141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1814, 50 грн. ( 554692, 37* 3654:1 117024,82).

Таким чином стягненню підлягає борг у розмірі 548 980, 58 грн..

Відповідно до частини першої статті141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1929, 32 грн. (548 980, 58* 3654:1 117024,82).

Керуючись статтями 7-10, 13, 141, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість у розмірі 548 980 гривень 58 копійок, що складає: 31 423, 42 грн.три проценти річних від простроченої суми боргу за кредитним договором № 52108С46 від 29 травня 2008 року за період з 19 червня 2014 року по 12 серпня 2015 року; 523268, 95 грн.- інфляційні втрати від простроченої суми боргу за кредитним договором № 52108С46 від 29 травня 2008 року за період з 19 червня 2014 року по 30 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"в рівних частках по 964 гривні 66 копійок витрати по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суду Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення або не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», , МФО № 322313, знаходиться за адресою: п/і 030150, м. Київ, вул. Горького, 127,

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт: серія ВМ номер 344323, виданий 22 квітня 1997 року Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт: серія ВМ номер 344325, виданий 22 квітня 1997 року Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області.

Головуючий: О.В.Замега