Справа №423/1602/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Архипенко А.В.

за участю: секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Попасна без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської територіальної громади в особі Гірської міської ради про визнання права власності на частку квартири за набувальною давністю , -

в с т а н о в и в :

В поданому позові позивачка ОСОБА_1 вказала, що у липні 2004 року вона познайомилася з ОСОБА_2, та з того часу вони стали проживати разом, за адресою: АДРЕСА_1. Ця квартира була власністю ОСОБА_2

27 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб.

Її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_2, залишилася спадщина, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1, та вона як спадкоємець першої черги за законом з квітня 2008 року прийняла спадщину та стала доглядати за квартирою.

Крім неї спадкоємцем за законом першої черги також була донька ОСОБА_2- ОСОБА_3, яка є громадянкою Російської Федерації, та як стало відомо позивачу від нотаріуса, ОСОБА_3 у продовж 6-ті місячного строку зверталася до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та прийняла спадщину у розмірі 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.

09.12.2018 року позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, у той час як інший спадкоємець ОСОБА_3 починаючи з 2008 року так за свідоцтвом про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 і не зверталася.

Починаючи з квітня 2004 року і до наступного часу позивач сама проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Сама доглядає за всією квартирою, тримає її у належному стані. Неодноразове здійснювала ремонти в квартирі, здійснює оплату за всі комунальні платежі. У той час як ОСОБА_3 у кінці квітня 2008 року виїхала на території Російської Федерації, та жодного разу з того часу до м.Гірське не приїжджала. Будь якої участі в утримані квартирі за адресою:АДРЕСА_1, починаючи з квітня 2008 року не приймала. Де саме проживає ОСОБА_3 позивачу не відомо.

Починаючи з квітня 2008 року позивач не тільки володіє своєю 1/2 часткою квартирі за адресою:АДРЕСА_1, але і більше 10 років добросовісно, безперервно та відкрито володіє і 1/2 часткою квартири на яку заявляла вимоги ОСОБА_3

Той факт, що ОСОБА_3 у продовж 10 років не зверталася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, на 1/2 частку квартирі за адресою:АДРЕСА_1, та більше 10 років не приймає ніякої участі в утриманні квартирі свідчить про те, що ОСОБА_3 фактично відмовилася від свого майна, та що 1/2 частка квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка була прийнята у спадщину ОСОБА_3 фактично є безхазяйною.

Враховуючи викладені обставини, позивачка, розуміючи, що вона не має можливості оформити право власності на іншу 1/2 частину квартири за адресою:АДРЕСА_1, в нотаріальному порядку, звернулась до суду із дійсною заявою та просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частку квартири за адресою:АДРЕСА_1, оскільки, вона більше 10 років проживає у вказаній квартирі, та разом зі своєю 1/2 часткою квартири більше 10 років володію та користується іншою 1/2 часткою квартири.

Іншим шляхом належно оформити право власності на іншу 1/2 частку вказаної квартири, при наявності вищезазначених обставин, неможливо. Справу просила розглянути без її участі.

Представник позивачки підтримав заявлені вимоги і просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача - Гірської територіальної громади в особі Гірської міської ради - згідно наданої письмової заяви, просив справу розглянути без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що поданий позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, згідно ст..12 п.3 та ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного позову є набуття прав власності на майно, що врегульовано нормами Цивільного Кодексу України та положеннями Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Так, згідно положень ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно /набувальна давність/, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Відповідно до п. 11,14 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (а.с.9) позивачка з 27 квітня 2007 року перебувала у шлюби з ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно договору дарування квартири від 01.07.2003 року (а.с.7) квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебувала у приватній власності ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2008 року виданого на бланки ВМА №684250 (а.с.15) позивач є спадкоємцем 1/2 частки майна ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та спадкоємне майно складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 49,0 кв.м., у тому числі житловою площею 24,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами. У свідоцтві також вказано, що на іншу 1/2 частку квартири буде видано свідоцтво про право на спадщину за законом дочці померлого - ОСОБА_3.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.16) 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за позивачем - ОСОБА_1

Згідно будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1, та довідки про реєстрацію міста проживання особи (а.с.10-11,17) позивач зареєстрована за цією адресою з 14.10.2004 року.

Згідно довідки про склад сім'ї виданої виконкомом Гірської міської ради (а.с.18) позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, одна.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49397476 від 10.10.2017 року (а.с.19) слідує, що після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, була заведена спадкова справа у Первомайської державної нотаріальної конторі, та видавалося тільки 09.12.2008 року свідоцтво про право на спадщину на бланки ВМА №684250. Тобто тільки позивачу.

При цьому згідно акту депутатського обстеження від 17.05.2018 року на (а.с.21) квартира за адресою: АДРЕСА_1, належала ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті спадщину по 1/2 частки квартири прийняли ОСОБА_1 та донька померлого ОСОБА_3 Однак починаючи з квітня 2008 року в квартирі проживає тільки ОСОБА_1, яка володіє всією квартирою більше 10 років, у той час як ОСОБА_3, яка є громадянкою Російської федерації, с квітня 2004 року жодного разу в квартирі не проживала, участі в його утримані не приймала. Що підтверджує той факт, що ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безперервно володіє крім своєї 1/2 частки квартири також і іншою 1/2 часткою вказаною квартирою.

Даній акт був складеній у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили інформацію, зазначену в вищевказаному акті депутатського обстеження, своїми підписами.

При цьому також суд переконався в тому, що позивачка не приховувала факт знаходження зазначеної 1/2 частки квартири в її володінні і володіння цією часткою квартири з боку позивачки не переривалось протягом всього строку набувальної давності, з квітня 2004 року по теперішній час, тобто більше 10 років.

Також суд зазначає, що за весь час відкритого володіння позивачкою зазначеною квартирою, ніякі інші особи не звертались до неї із питанням визнання права власності на 1/2 частку цієї квартири.

Таким чином, позовні вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності за набувальною давністю на іншу 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовані, оскільки, з боку позивачки належними доказами доведено, що вона дійсно добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном, а саме іншою 1/2 часткою квартири за адресою: АДРЕСА_1, з господарськими будівлями та спорудами, протягом більше 10 років і це є підставою для набуття позивачкою права власності на це майно, що передбачено ст. 344 ЦК України і не суперечить положенням Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

При таких обставинах заявлені вимоги знайшли підтвердження у суді і суд вважає можливим визнати право власності на іншу 1/2 частку квартиру за адресою: АДРЕСА_1, з господарськими будівлями та спорудами- за позивачкою для подальшого користування і одержання необхідних документів, що підтверджує право власності на обєкт нерухомості.

На підставі викладеного, керуючись ст.344 ЦК України, положеннями Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст. 12, 81, 258-259,263-265, 352, 354-355 ЦПК , суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Гірської територіальної громади в особі Гірської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю, на другу 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1., загальною площею 49,0 кв.метрів, (у тому числі житловою площею 24,2 кв. метрів,) з належними до цієї квартири господарськими будівлями (ганок -к-1, літня кухня-Д-1, погріб-Е, сараї-Б-1,З,К, вбиральня-Н, навіс-О,Р, Душ-П, зливна яма- Т, каналізація-9, огорожа-1,2,) яку приймала у спадщину ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Луганського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : А.В. Архипенко