Головуючий суду 1 інстанції - Архипенко А.В.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 423/2160/18
Провадження № 22-ц/810/325/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.

за участю секретаря Сінько А.І.

учасники справи:

скаржник- ОСОБА_4

боржник - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 29 червня 2018 року (постановлену суддею Архипенко А.В.) за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_3,

встановив:

У червні 2018 року заявник- Корнієнко О.В. звернулась до Попаснянського районного суду Луганської області з заявою про видачу судового з вимогою про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки- Шарапової Єлізавети Ярославівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення заяви до суду - 22.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області від 29 червня 2018 року ОСОБА_4 відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_3 у зв`язку з невідповідністю поданої заяви вимогам статті 163 Цивільно процесуального кодексу України.

З такою ухвалою не погодилась заявниця та звернулась з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що оскаржувана ухвала суду постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права. Також вона вказала на ту обставину, що під час звернення до суду в заяві нею було зазначено, що інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника та його номер і серію паспорта, офіційна електронна адреса заявниці невідомі, однак суд на це не звернув уваги та формально поставився до вимог, які повинні міститись у заяві про видачу судового наказу. На думку ОСОБА_4, нею було надано суду достатньо даних для ідентифікації боржника, а саме прізвище ім`я та по батькові, дата його народження та місце його реєстрації для задоволення її заяви та видачі судового наказу про стягнення аліментів.

На підставі зазначеного заявник просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду, оскільки судом не дотримано норм процесуального права та загальних принципів, засад цивільного судочинства.

Заслухавши головуючого, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 379 Цивільно процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції, відмовляючи у видачі судового наказу керувався положеннями статті 163 Цивільно процесуального кодексу України, яка містить вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так відповідно до п.2 ч.2 ст.163 Цивільно процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Суд зробив висновок, що зазначення заявником інформації про боржника, а саме реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб) або номер і серію паспорта боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також його офіційні електронні адреси є обов`язковими елементами заяви про видачу судового наказу.

З таким висновком суду колегія суддів апеляційної інстанції погодитись не може.

Трактуючи зміст п.2 ч.2 ст. 163 Цивільно процесуального кодексу України, інформація боржника про його реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта, а також офіційні електронні адреси вказуються заявником у разі, якщо вони відомі останньому.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_4 у заяві про видачу судового наказу зазначила, що вищевказані дані про боржника у неї відсутні, тому дійшовши помилкового висновку про невідповідність заяви вимогам цивільно процесуального законодавства, суд відмовив у видачі судового наказу.

Доводи апеляційної скарги приймаються судовою колегією, оскільки вони повністю підтверджують порушення судом норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення питання щодо видачу судового наказу.

Судом першої інстанції при постановленні ухвали не були враховані положення стаття 129 Конституції України та пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим було порушено право заявниці на доступ до суду, на справедливий, неупереджений та безсторонній розгляд справи та відповідно до принципу верховенства права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 Цивільно процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 29 червня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2018 року.

Головуючий Н. В. Стахова

Судді: В. В. Кострицький

М. В. Назарова