Дата документу 18.12.2018 Справа № 316/519/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/519/16-ц
Провадження №22-ц/807/60/18
Головуючий в 1-й інстанції - Капустинський М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В. Полякова О.З.
секретарСеменчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року, ухвалене в м. Енергодар (повний текст рішення складено 22 листопада 2016 року) у справі за позовом ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 до ОСОБА_5, відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про визначення заборгованості за аліментами присудженими у частці від заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області (далі - ВДВС Енергодарського МУЮ) про визначення заборгованості за аліментами присудженими у частці від заробітку.

Вимоги обґрунтовано тим, що на виконанні у ВДВС Енергодарського МУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №48349568, до якого включені наступні виконавчі провадження:

1. Виконавче провадження №45068680 від 15.10.2014 року за виконавчим листом №2-1241 від 13.07.2010 року, викиданим Енергодарським міським судом Запорізької області про примусове стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання їх неповнолітніх дітей, які залишилися з матір'ю у розмірі 1/3 частини від усіх доходів боржника, починаючи стягнення з 27.05.2010 року.

2. Виконавче провадження №48348409 від 05.08.2015 року за виконавчим листом №2-1242 від 19.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про примусове стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6, у розмірі 1/8 частини його заробітків до досягнення їх дитиною ОСОБА_8 трирічного віку, починаючи стягнення з 27.05.2010 року по 08.05.2012 року.

Після розлучення у 2010 році позивача з відповідачем, той з вересня 2010 року по вересень 2014 року мешкав на території Російської Федерації, де на підприємстві ЗАТ «Атомтехекспорт» працював за контрактом в Ірані на будівництві Бушерської АЕС.

Про зміну місця свого перебування, місця роботи та про свої фактичні сукупні прибутки ОСОБА_5 колишню дружину та виконавчу службу не повідомляв, отримав від сільського голови с. Благовіщенка К.-Дніпровського району Запорізької області довідку про те, що ніде не працює та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1, тому державний виконавець на весь час перебування ОСОБА_5 за кордоном нараховував йому аліменти, виходячи з середньої заробітної плати по К.-Дніпровському району, що не відповідало його реальним прибуткам.

24.05.2015 року позивач надав ВДВС всю необхідну інформацію для обчислення реальної заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №1241 від 13.07.2010 року за період з 14.09.2010 року по 31.12.2012 року, коли аліменти в Україні були стягнуті не в повному обсязі, а в Росії не стягувалися зовсім.

За попереднім розрахунком, зробленим позивачем, з урахуванням уточнень позовної заяви, заборгованість за виконавчим листом №2-1241 від 13.07.2010 року станом на 30.03.2016 року складає 111 522,87 грн.

Крім того, позивач вважає, що розрахунок заборгованості щодо сплати аліментів за виконавчим листом №2-1242 від 19.07.2010 року за період з вересня 2010 року по травень 2012 року, зроблений державним виконавцем 12.11.2015 року, не відповідає дійсності, оскільки містить платіжні документи, які вже були враховані при складанні розрахунку заборгованості за іншим виконавчим листом №2-1241 від 13.07.2010 року.

За попереднім розрахунком, зробленим позивачем, з урахуванням уточнень позовної заяви, заборгованість за виконавчим листом №2-1242 від 19.07.2010 року, станом на 30.03.2016 року складає 33 369,84 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року позов задоволено. Визначено розмір заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з боржника ОСОБА_5 у розмірі 111 522,87 грн. за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття. Визначено розмір заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 у розмірі 33 369,84 грн. за виконавчим листом № 2-1242 від 19.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/8 частки від усіх видів його доходів до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

23 жовтня 2017 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Основним та фактично єдиним доводом апеляційної скарги є те, що розмір реальної заробітної плати, яку платник аліментів отримує за кордоном на підставі контракту не може враховуватися при визначенні аліментів в силу положень п.6 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 року.

25 січня 2018 року ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зауважила, що Постанова Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 року не стосується даного випадку, оскільки стягнення аліментів з ОСОБА_5 відбувалося на території іноземної держави - Російської Федерації за рішенням Московського міського суду та за законами Російської Федерації. Крім того, вважає, що вказана Постанова встановлює перелік доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів з батьків, які працюють за кордоном у країнах, з якими Україна не має договорів про надання правової допомоги, а тому не може бути підставою для задоволення вимоги заявника, оскільки заявник на той час працював за кордоном у Російській Федерації, де було відкрито виконавче провадження по стягненню з нього аліментів на підставі Конвенції про надання правової допомоги. Також зазначає, що у даній справі розглядалося питання визначення розміру заборгованості за аліментами, а не питання щодо їх стягнення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 та ч. 4 ст. 376 ЦПК Українипідставами для зміни рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Судом попередньої інстанції встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Енергодарського міського Управління юстиції Запорізької області знаходиться зведене виконавче провадження №48349568, до якого включені наступні виконавчі провадження:

1. виконавче провадження №45068680 від 15.10.2014 р за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 р., виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про примусове стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6, на утримання їх неповнолітніх дітей, які залишилися з матір'ю, у розмірі 1/3 частина від усіх видів доходу боржника, починаючі стягнення з 27.05.2010 року

2. виконавче провадження №48348409 від 05.08.2015 р за виконавчім листом № 2-1242 від 19.07.2010 р., виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про примусове стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6, у розмірі 1/8 частини його доходів до досягнення їх дитиною ОСОБА_8 трирічного віку, починаючі стягнення з 27.05.2010 р. по 08.05.2012 р.

Після розлучення у 2010 році позивача ОСОБА_6 з її колишнім чоловіком, ОСОБА_5, останній з вересня 2010 року по вересень 2014 року мешкав на території Російської Федерації, де працював на підприємстві ЗАТ «Атомтехэкспорт».

Про зміну місця свого перебування, місця роботи та про свої фактичні сукупні доходи ОСОБА_5 колишню дружину та Виконавчу службу України не повідомив, отримав від сільського голови с. Благовіщенка К-Дніпровського р-ну Запорізької обл. С.В.Щербака довідку про те, що ОСОБА_5 безробітний та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1, отже державний виконавець за весь час перебування ОСОБА_5 за кордоном нараховував йому аліменти, виходячи з середньої заробітної плати по К-Дніпровському району, що без врахування його реального доходу, отриманого за той же проміжок часу в іншому місці, а саме за місцем основної роботи на підприємстві ЗАТ «Атомтехекспорт».

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» про «Права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження», вказано: «боржник зобов'язаний … надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно…», отже судом встановлено, що довідка надала можливість боржнику заниженої сплати аліментів за тривали період до 30 місяців.

Одержавши відмову державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості боржника ОСОБА_5 за період часу з вересня 2010 року по вересень 2014 року на підставі фінансових документів про одержані ОСОБА_5 доходи, отримані ним за період часу роботи в ЗАТ «Атомтехекспорт», ОСОБА_6 на підставі ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, ч.4 ст. 195 СК України, та ч.7 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» звернулась до суду із вказаною позовною заявою.

В матеріалах зведеного виконавчого провадження №48349568 містяться відомості, надані позивачем для здійснення обчислення заборгованості за обома виконавчими листами, та оскільки державний виконавець зробив інші розрахунки заборгованості, позивач зробила за допомогою фахівців свої особисті попередні розрахунки заборгованості: за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 р. (додат. №1 до позовної заяви) та за виконавчим листом №2-1242 від 19.07.2010 р. (додат. №2 до позовної заяви), - на підставі матеріалів, отриманих у відділі К-Дніпровської ДВС (додат. №№ 5,6 до позовної заяви) про нараховані та стягнуті аліменти з ОСОБА_5 за період з вересня 2010 р. по січень 2012 р., коли стягнення відбувалося тільки на території України та на підставі довідок за формою 2НДФЛ (додат. №7 до позовної заяви), отриманих представником позивача ОСОБА_7 у вересні 2015 р. у Люблінському відділі судових приставів м. Москви, про реальні заробітки (доходи) ОСОБА_5 за період, коли він працював на території Російської Федерації у ЗАТ «Атомтехекспорт», та коли аліменти у Росії не стягувалися, тобто за період з 20.09.2010 р. по 31.12.2012 р.

Відповідно до ч.2 Статті 194 Сімейного кодексу України про «Стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами» - «якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час».

Відповідно до ч.4 Статті 195 Сімейного кодексу України про «Визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу)» - «Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом».

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» про «Порядок стягнення аліментів» - «Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України».

29.06.2016 року представником позивача ОСОБА_7 до Енергодарського міського суду Запорізької області подана заява про зменшення розміру позовних вимог в якій він остаточно просить суд позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити в наступних розмірах:

1. Визначити розмір заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з боржника ОСОБА_5 у розмірі 111522,87грн. (сто одинадцять тисяч п'ятсот двадцять дві грн. 87 коп.) за виконавчим листом № 2 - 1241 від 13.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття.

2. Визначити розмір заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 у розмірі 33369,84 (тридцять три тисячі триста шістдесят дев'ять грн. 84 коп.) за виконавчим листом № 2 - 1242 від 19.07.2010 року, виданим Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/8 частки від усіх видів його доходів до досягнення дитиною трирічного віку.

З урахуванням вищевикладеного суд попередньої інстанції прийшов до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

З вказаними висновками колегія суддів частково погоджується.

Так, вимоги позивача ґрунтуються на визначенні розміру заборгованості за період початку роботи відповідача за кордоном - з 14.09.2010 року до моменту з якого він почав сплачувати аліменти в зв'язку з приведенням до виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.06.2010 про стягнення аліментів, на території Російської Федерації за ухвалою Московського міського суду від 20.07.2012 року (т. 1 а.с. 115-116 зворот).

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_5 14.09.2010 його прийнято на роботу до ЗАТ «Атомтехекспорт» (т. 1 а.с. 127).

У відповідності до ст. 81 СК України, перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Дійсно як зазначив відповідач в апеляційній скарзі, Постановою Кабінету Міністрів від 26.02.1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» затверджено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Пунктом 10 зазначеного Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб визначено, що з осіб, які працюють за контрактами в іноземних компаніях і одержують заробітну плату тільки за кордоном, аліменти утримуються із 100 відсотків заробітної плати, яку платник аліментів одержував до укладення контракту, або виходячи із його заробітної плати за останній місяць роботи на момент від'їзду, або з п'ятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на час проведення розрахунків.

Як зазначено, за матеріалами справи відповідач працював в ЗАТ «Атомтехекспорт» за трудовим договором, копії контракту чи інших даних про укладення ОСОБА_5 саме контракту матеріали справи не містять. Тому відсутні підстави для визначення розміру аліментів виходячи із його заробітної плати за останній місяць роботи на момент від'їзду, або з п'ятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на час проведення розрахунків, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Враховуючи також те, що з кінця 2012 року до моменту звільнення відповідач сплачував аліменти саме виходячи з розміру заробітної плати яку він отримував в Російській Федерації на ЗАТ «Атомтехекспорт».

Відповідно до п. 1 ст. 2 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, держава повинна поважати і забезпечувати усі права дитини без будь-якої дискримінації. Статтею 27 Конвенції передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З викладених підстав, судом першої інстанції обґрунтовано був прийнятий до уваги розмір заробітку отриманий відповідачем за трудовим договором в ЗАТ «Атомтехекспорт».

Як зазначено, ухвалою Московського міського суду від 20.07.2012 року (т. 1 а.с. 115-116 зворот) на території Російської Федерації приведено до виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.06.2010 про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання їх двох неповнолітніх дітей, які залишилися з матір'ю у розмірі 1/3 частини від усіх доходів боржника, починаючи стягнення з 27.05.2010 року.

Відповідно до «Постанови про направлення копії виконавчого листа для виконання по місцю роботи» складеної 29.03.2013 року судовим приставом-виконавцем Люблінського відділу судових приставів Управління Федеральної служби судових приставів по Москві РФ на виконання зазначеної ухвали Московського міського суду від 20.07.2012 року - боржник ОСОБА_5 працює на ЗАТ «Атомтехекспорт» тому виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання їх двох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини від усіх доходів боржника направлено роботодавцю на виконання (т.1 а.с. 167).

Відповідно до зазначеної «Постанови про направлення копії виконавчого листа для виконання по місцю роботи» від 29.03.2013 року заборгованість на 30.11.2012 року за виконавчим листом склала 86371,29 російських рублів. Роботодавцю (ЗАТ «Атомтехекспорт») починаючи з 01.12.2012 необхідно самому визначити розмір заборгованості виходячи з доходів боржника (т.1 а.с. 167).

Відповідно до довідки складеної головним бухгалтером ЗАТ «Атомтехекспорт» від 26.09.2014 №11-01/70-1411 роботодавець почав стягувати аліменти на користь позивачки за вказаною вище постановою судового приставу з березня 2013 року і стягував до моменту його звільнення в 2014 році виходячи з заробітку відповідача (т. 1 а.с. 229).

При цьому за вказаною довідкою від 26.09.2014 починаючи з березня 2013 року до грудня 2013 року з відповідача окрім поточних платежів за аліментами стягувалась заборгованість за вказаним виконавчим листом а саме визначена державним виконавцем на 30.11.2012 року за виконавчим листом, що склала 86371,29 російських рублів та за грудень 2012 року, січень та лютий 2013 року що разом склало та було стягнуто на користь позивачки у загальній сумі 179195,22 російських рублів.

Однак наявність часткового погашення заборгованості за аліментами на дітей суд попередньої інстанції не врахував. Тому визначений розмір заборгованості за виконавчим листом про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання їх двох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини від усіх доходів боржника який суд визначив починаючи з вересня 2010 року до 31 грудня 2012 року (111 522,87 грн.) необхідно зменшити на розмір стягнутий за грудень 2012 року (6400 грн.), оскільки роботодавець за цей місяць стягнув заборгованість як борг, та на суму боргу визначену приставом на 30.11.2012 року (86371,29 російських рублів виходячи з банківського курсу на кінець листопада 2012 року - 2,55 за 10 російських рублів, що складає - 22 024,68 грн.), яка була роботодавцем теж стягнута.

Таким чином, рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року у цій справі необхідно змінити в частині визначення розміру заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року визначивши його у розмірі 83097,89 грн. (111 522,87 грн. - 6400,3 грн. - 22 024,68 грн.) замість невірного розміру 111522,87 грн.

Решту рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року у цій справі змінити в частині визначення розміру заборгованості за аліментами, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 за виконавчим листом № 2-1241 від 13.07.2010 року визначивши його у розмірі 83097,89 грн. замість невірного розміру 111522,87 грн.

Решту рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 20 грудня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

Судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков