Справа №521/9013/18
Провадження №2/521/3257/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Коблової О.Д..

за участю секретаря судового засідання - Барвенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів втратившими право користування квартирою АДРЕСА_4, посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, відповідач ОСОБА_2, який є її сином, у вказаній квартирі не проживає з 2016 року, мешкає в іншому місті.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, не проживають у вказаній квартирі з 2014 року, тому позивач просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідачі у відкрите судове засідання не з'явилися, повідомлялися судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, проте від них надішли заяви про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи у відсутність.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд та визнання позову відповідачами, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, прийнявши суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню - виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.09.2010 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу у здійсненні права власності в повному обсязі, вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, що обчислюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб.

На зазначені обставини посилалася позивач у позовній заяві та вони не спростовані відповідачем жодним належним і допустимим доказом.

Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності зі ст.7 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.29, 317, 391, 405 ЦК України та Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні і підлягають задоволенню, оскільки вказана квартира належить позивачам на праві власності на законних підставах, відповідачі не проживають у квартирі понад рік та втратили право користування зазначеним житлом.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.Д. Коблова