Справа № 567/655/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з заявою про встановлення факту батьківства звернулась ОСОБА_1

В обґрунтування заяви вказує, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Милятин Острозького району і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак в зв'язку з тим, що на момент її народження її батьки в шлюбі не перебували, то її прізвище було записано по прізвищу матері.

Вказує, що за життя ОСОБА_4 було складено заповіт, згідно якого він усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право заповів для неї.

Зазначає, що у встановлений законом строк, після смерті батька, звернулася до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. з приводу оформлення спадщини за заповітом на спадкове майно.

Вказує, що від встановлення факту батьківства, а саме того, що вона є дочкою ОСОБА_4 залежить виникнення та зміна її майнових прав та немайнових прав, що пов'язані з можливістю оформлення спадщини на пільгових умовах.

Враховуючи наведені обставини, заявник просить встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 був її батьком.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. в поданій до суду заяві вимоги за заявою ОСОБА_1 визнала повністю, проти задоволення заяви не заперечила. В судове засідання заінтересована особа не з'явилась, в поданій до суду заяві просить розглянути справу в її відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали заяву та просять суд встановити факт батьківства. На доведення заяви зазначили, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Пояснили, що оскільки на час народження ОСОБА_1 її батьки в спільному шлюбі не перебували, а ОСОБА_4 перебував в шлюбі з іншою особою, то дані про батька в свідоцтві про народження заявниці були записані зі слів матері як "ОСОБА_10".

Зазначили, що встановлення факту батьківства необхідне заявнику для подання доказу споріднення першого ступеня після смерті ОСОБА_4, яка дозволяє успадкувати його майно за заповітом по нульовій ставці.

ОСОБА_1 в судовому засіданні додатково пояснила, що лише в підлітковому віці від односельчан їй стало відомо про те, що її батьком в дійсності є ОСОБА_4 про що вона запитала свою матір і остання підтвердила це. Зазначила, до того часу думала, що її батьком був чоловік матері ОСОБА_6, який загинув приблизно в 1968 році.

Пояснила, що після смерті своєї дружини в 2005 році ОСОБА_4 прийшов проживати до її матері та таким чином вони стали проживати однією сім'єю. Оскільки її батько на той час став хворіти, то вона здійснювала догляд за своєю матір'ю та ним. Зазначила, що догляд батька вона здійснювала до його смерті в 2017 році і вона здійснила його поховання.

Зазначила, що в 2005 році батько подарував для неї належний йому житловий будинок, а в 2017 році склав заповіт, яким заповів для неї все належне йому майно.

Суд, вислухавши заявника та його представника, свідків, з'ясувавши обставини, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню.

До зазначеного висновку суд дійшов на підставі аналізу показів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, пояснень ОСОБА_1 та письмових доказів.

Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що проживає в селі Милятин Острозького району та на час народження заявниці проживав по сусідству з її батьком ОСОБА_4 Зазначив, що на той час його батько був старостою в церкві і йому відомо, що після народження ОСОБА_9 її батько ОСОБА_4 попросив його батька, щоб той був хресним батьком для ОСОБА_1 та при цьому він визнавав, що є її батьком.

Зазначив, що також йому відомо, що після смерті своєї дружини, в 2005 році ОСОБА_4 перейшов проживати до матері заявниці та проживав разом з ними до часу своєї смерті в 2017 році і його догляд здійснювала ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_4 на той час хворів. Саме ОСОБА_1 здійснила його поховання.

Також йому відомо, що в зазначений період ОСОБА_4 подарував належний для нього будинок для ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що проживає в селі Милятин Острозького району і був сусідом ОСОБА_3, а тому йому відомо, що до неї додому часто приходив ОСОБА_4 та в тому числі залишався там ночувати.

Йому відомо, що ОСОБА_4 є біологічним батьком заявниці. Зазначене визнавав сам ОСОБА_4, який після народження дочки відмічав зі знайомими її народження. Про це йому розповідала і сама ОСОБА_3, як в той час, коли він, будучи водієм, відвозив її в пологовий будинок, так і в подальшому.

Зазначив, що також йому відомо, що після смерті своєї дружини, в 2005 році ОСОБА_4 перейшов проживати до матері заявниці та проживав разом з ними до часу своєї смерті в 2017 році і його догляд здійснювала ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_4 на той час хворів. Саме ОСОБА_1 здійснила його поховання.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Милятин Острозького району, де зазначено, що її матір`ю є ОСОБА_3, а батьком ОСОБА_10

Водночас, з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №4 від 12.06.2018 вбачається, що відомості про батька заявниці записані зі слів матері ОСОБА_3

Зі свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно заповіту, складеного ОСОБА_4 27.11.2017, посвідченого Милятинською сільською радою Острозького району та зареєстрованого в реєстрі за №23, встановлено, що ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті та на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1

Згідно довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. №2/02-14 від 11.01.2018 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 було заведено спадкову справу №2/2018. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1

Згідно договору дарування від 11.11.2005, посвідченого приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Вержиковським О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1992 вбачається, що ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9730248 встановлено, що згідно рішення про реєстрацію права власності від 01.02.2006 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1

Згідно довідок Милятинської сільської ради №153, №95, вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 Поховання ОСОБА_4 здійснила ОСОБА_1

Згідно довідки Милятинської сільської ради №152 від 10.05.2018 встановлено, що в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період з 2006 по 2017 постійно були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Дані докази повністю узгоджуються з заявою ОСОБА_1, її поясненнями в судовому засіданні, поясненнями свідків і є такими, що дозволяють встановити той факт, що ОСОБА_4 є батьком заявника.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових прав пов'язаних з прийняттям спадщини.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.

На підставі ст. 130 Сімейного кодексу, ст.ст. 293, 263-265, 315 ЦПК України суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1 Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересована особа: приватний нотаріус Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Жанна Яківна (АДРЕСА_2) про встановлення факту батьківства задоволити.

Встановити факт батьківства, а саме - що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених в частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.09.2018.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.