Справа № 183/7950/18
№ 2-з/183/156/18

У Х В А Л А
19 грудня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Пономаренко О.О.,
розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2018 року по справі було відкрито провадження.
Представник позивача, з метою забезпечення позову звернулася до суду з заявою, в якій просить накласти арешт на:
-будинок № 251 по вул. Українська в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області;
-1/3 частину будинку № 134 по вул. Першотравневій в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області;
-будинок № 165 по вул. Набережній в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області,
що належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія АК 819225, виданий Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14.01.2000 року, адреса власника: Дніпропетровська область, Новомосковський р-н, с. Знаменівка, вул. Першотравнева, 134.
Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що відповідач у добровільному порядку не повернула позивачу суму авансу 14 800 доларів США у грошовому еквіваленті, що складає на теперішній час 411, 884 грн., чим було порушено низку вимог чинного законодавства і особисті майнові права позивача.
Також, у позивача є припущення, щодо ймовірних ризиків відчуження майна відповідачем, тому вона вважає, що забезпечення позову є вкрай необхідним, оскільки невжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечують: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясування питань, повязаних із зустрічним забезпеченням.
Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.
Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, а не подано фіктивний позов з метою уникнення цивільної відповідальності відповідача. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має право брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову обґрунтована та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,
п о с т а н о в и в:
Вжити заходи щодо забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу, шляхом накладення арешту на:
-будинок № 251 по вул. Українська в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області;
-1/3 частину будинку № 134 по вул. Першотравнева в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області;
-будинок № 165 по вул. Набережній в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області,
що належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія АК 819225, виданий Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14.01.2000 адреса власника: Дніпропетровська область, Новомосковський р-н, с. Знаменівка, вул. Першотравнева, 134.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в Дніпровський Апеляційний суд через Новомосковський міськрайонний суд у пятнадцятиденний термін після його проголошення.
Ухвала не набрала законної сили.

Суддя Сорока О.В.