Справа № 200/1240/18
Провадження № 2/200/1581/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«27» квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,
при секретарі: Санжаровській Я.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-
В С Т А Н О В И В :

24 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 13 вересня 2002 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2015 року сторони разом не проживають, син мешкає разом з позивачем. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням суду від 24.11.2016 року. Позивач самостійно забезпечує, доглядає і виховує сина. Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дитини, з моменту припинення спільного проживання матеріально сину не допомагає. Позивачка вказує, що відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати або ж прибутку від здійснення господарської діяльності. Також вказує, що спільний син позивача та відповідача приймає участь в спортивних турнірах по карате, витрати, повязані з цим, складають у середньому 350 грн. на місяць, тому відповідач повинен брати участь у додаткових витратах на дитину.
З урахуванням зазначеного, позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 грн., щомісячно, з 01 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Ухвалою суду від 03 березня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 04 квітня 2018 року, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що визнає позовні вимоги частково. Згоден з вимогами щодо стягнення з нього аліментів. Зазначає, що після розпаду сімї влітку 2015 року надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, від свого обовязку щодо утримання дитини не ухилявся, тому аліменти мають бути з нього стягнуті починаючи з дня предявлення позову до суду. Вказує також, що він офіційно працює, тому розмір аліментів має складати 1/4 частини його доходу. Вказує також, що в позові відсутні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено наступне.
Відповідач ОСОБА_2 у свідоцтві Серії 1-КИ № 200897 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначений батьком.
Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Таким чином, право вибору способу стягнення аліментів належать позивачу, чинне законодавство не надає суду права самостійно змінювати спосіб стягнення аліментів в залежності від виду та розміру доходів відповідача.
З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача щодо стягнення з нього аліментів у частці від доходу.
У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 грн.
Суд звертає увагу, що відповідач надав докази про розмір його заробітної плати.
З вказаної довідки вбачається, що в середньому розмір заробітної плати відповідача складає близько 4300 гривень на місяць, в звязку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів у сумі 3000 гривень щомісячно є неспівмірними з доходами відповідача та надто обтяжливими для нього. Будь-яких доказів про те, що доходи відповідача фактично є вищими, позивачем не надано.
Також позивач не надав суду доказів: щодо розміру свого заробітку (доходу); документальних підтверджень щодо того, що спільний син сторін ОСОБА_3 займається спортом, та щодо розміру витрат, понесених позивачем в звязку з заняттям дитини спортом. Крім того, суд звертає увагу, що вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину також не заявлено.
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати дитині таку допомогу, однак сума аліментів, про стягнення якої просить позивач, є завищеною.
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення дитині можливості нормального розвитку.
Суд також звертає увагу сторін, що вони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів.
Щодо визначення позивачем часу, з якого необхідно розпочати стягнення аліментів, суд звертає увагу на наступне.
Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно із ч. 2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів має бути розпочато у відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України, а саме з дня предявлення позову до суду.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача згідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України судових витрат.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Головуючий-суддя: Е.В. Женеску