Номер провадження: 22-ц/785/5454/18
Номер справи місцевого суду: 523/4194/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

при секретарі судового засідання Півнєва Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2018 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИЛА:

3 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції до подання позовної заяви подав та просив накласти арешт на АДРЕСА_1, що перебуває на балансі Сільськогосподарського ТОВ «АГРОФІРМА «ім. С.М. Кірова».

Свою заяву обґрунтував тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24.09.2005 року посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Сажневою Т.А. за реєстровим №2-481, його матері ОСОБА_5, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У зв'язку із тим, сім'я заявника зареєстрована і мешкає за вищевказаною адресою, а в сусідній квартирі, АДРЕСА_2 ніхто не мешкав тривалий час, як стверджує заявник, ними вона підтримувалась у належному технічному стані та використовувалась із дозволу керівництва СГ ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова», як підсобне приміщення. Сім'я заявника неодноразово зверталася до керівництва Сільськогосподарське ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова» з проханням укласти договір найму, та з їх дозволу вселитися до сусідньої квартири, АДРЕСА_2, оскільки квартири перебувають під одним дахом та стінами. Оскільки 20.03.2017 року заявнику стало відомо, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси у судді Шепітко І.Г. слухається цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова», Регіонального відділення фонду державного майна України в Одеській області про визнання права на нерухоме майно в порядку набувальної давності та ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду, а тому заявник вважає, що є ризик того, що ОСОБА_2, в супереч вимог закону (не повідомила суд про наявний спір про квартиру) може стати власником вищевказаної квартири та лишити заявника та його сім'ю, як сім'ю яка має право на першочергове отримання спірної квартири (а.с. 1-2). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2018 року (головуючий - суддя Сувертак І.В.) заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви було задоволено та накладено арешт на АДРЕСА_1, що перебуває на балансі Сільськогосподарського ТОВ «АГРОФІРМА» ім. С.М. Кірова (а.с.16-17).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 28 березня 2018 року ОСОБА_2 через Суворовський районний суд м. Одеси подала апеляційну скаргу. Зокрема, апелянт вважає оскаржувану ухвалу такою, що прийнята з порушенням матеріального та процесуального права, із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_3 не надав обґрунтування в чому полягає необхідність накласти арешт на квартиру та в чому полягає необхідність у застосуванні саме вказаного заходу забезпечення позову. Крім того, заявник не назначив предмет майбутнього позову в рамках якого була подана заява про його забезпечення (а.с.30-31).

06.07.2018 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Заявник зазначив, що наразі існує спір щодо квартири АДРЕСА_1. Заявник пояснив, що його сім'я зареєстрована в квартирі НОМЕР_2 вказаного будинку. Наприкінці липня початку серпня 2017 року ОСОБА_6 почала періодично з'являтися в квартирі НОМЕР_1, однак в ній постійно не проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, та одночасно є власником 1/3 вказаної квартири. З листопада 2015 року в спірній квартирі НОМЕР_1 проживав син ОСОБА_6 - ОСОБА_7, який 21.12.2016 року подав позов до Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма» ім. С.М. Кірова про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. Провадження в справі було закрито. Апелянт зазначає, що свої вимоги щодо накладення арешту він мотивував тим, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 523/13038/17 за позовом ОСОБА_6 до Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма» ім. С.М. Кірова про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. Крім цього заявник вказав, апелянт не зазначила в своїй апеляційній скарзі в чому саме порушуються її права щодо спірної квартири. Заявник вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому просить оскаржувану ухвалу залишити без змін (а.с. 45-48).

23.08.2018 року від апелянта надійшла відповідь на відзив заявника (а.с. 79-83).

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи. Представник апелянта подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 75-78), яке було відхилене колегією суддів, оскільки явка до апеляційного суду не є обов'язковою.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що за обставинами даної справи між сторонами дійсно виник спір по квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, тому заява ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Апеляційний суд частково погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24.09.2005 року посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Сажневою Т.А. за реєстровим №2- 481, ОСОБА_5 (мати заявника), на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки НОМЕР_1 від 02.11.2015 року у вказаній квартирі проживає ОСОБА_3, а також його мати, брат, жінка брата та син брата (а.с. 5).

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси у судді Шепітко І.Г. перебуває справа ОСОБА_2 до Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова», Регіонального відділення фонду державного майна України в Одеській області про визнання права на нерухоме майно в порядку набувальної давності, в якій ухвалою від 13.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті з повідомленням учасників справи про розгляд на 28.03.2018 року о 12-00 год (а.с. 7,8).

З матеріалів справи вбачається, що заявник неодноразово звертався до керівництва Сільськогосподарське ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова» з проханням укласти договір найму, та з їх дозволу вселитися до сусідньої квартири, АДРЕСА_1 (а.с. 9-10, 12-14).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частина 1 статті 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову, серед яких, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб , заборона вчиняти певні дії, та інші. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Пленум Верховного Суду України в своїй постанов «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, а саме п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Наведені положення цивільного процесуального законодавства, а також роз'яснення Верховного Суду України судом першої інстанції були виконані частково.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що буквально досліджуючи зміст п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України за логікою законодавця забезпечення позову у виді накладення арешту на майно та (або) грошові кошти може бути застосовано судом в тих випадках, коли предметом позову безпосередньо виступає вимога позивача про передачу або сплату відповідачем майна або грошових коштів, які знаходяться у нього чи в інших осіб.

За обставинами даної справи з пояснень заявника ОСОБА_8 вбачається, що спір виник щодо встановлення порядку користування спірною квартирою НОМЕР_1 в буд. НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 знаходиться цивільна справа № 523/4441/18 за позовом ОСОБА_9 до СГ ТОВ «Агрофірма ім. С.М.Кірова» і ОСОБА_2, третя особа Суворовська районна адміністрація ОМР, Одеська міська рада, Регіональне відділення Фонду Держмайна України по Одеській області про визнання права користування квартирою, виселення, зобов'язання укласти договори найму квартири АДРЕСА_1. 17.04.2018 року в справі було відкрито провадження, ухвалою від 04.06.2018 року провадження в справі зупинене до набрання законної сили судовим рішення, від якого залежить вирішення справи за №523/13038/17 за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського ТОВ «Агрофірма ім.. С.М. Кірова», Регіонального відділення фонду державного майна України в Одеській області про визнання права на нерухоме майно у порядку набувальної давності (головуючий - суддя Шепітко І.Г.). Однак постановою Апеляційного суду Одеської області від 30.08.2018 року ця ухвала від 04.06.2018 року була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для розгляду по суті позовних вимог (а.с. 86-93).

Отже, оскільки спір на момент постановлення цієї ухвали між сторонами дійсно існує, але характер спору та предмет позовних вимог є відмінними від передбачених процесуальним законодавством вимог для застосування такого виду забезпечення позову, апеляційний суд вважає за необхідне змінити захід забезпечення позову та встановити заборону відчуження спірного нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи вище наведене, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд, на підставі ст. 376 ЦПК України змінює скасовує оскаржувану ухвалу в частині накладення виду забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2018 року про забезпечення позову - змінити в частині задоволення заяви про забезпечення та застосування забезпечення у вигляді арешту.

Ввести заборону на відчуження на квартиру, АДРЕСА_2, що перебуває на балансі Сільськогосподарського ТОВ «АГРОФІРМА» ім. С.М. Кірова (адреса: Одеська обл., Біляївський район, село Усатове, провулок Радянський, №3).

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

10.09.2018 року м. Одеса