КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/5520/2018 Головуючий у 1-й інстанції: Чередніченко Н.П.
У Х В А Л А

14 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївський районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

у с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з вищевказаним позовом.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу , провадження за якою відкрито бути не може, оскільки вона не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно із ст. 354 ЦПК України, у разі оскарження рішення суду подається апеляційна скарга, форма і зміст якої визначена ст. 356 ЦПК України.

Частинами 1, 2 статті 356 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені :

1) найменування суду , до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) рішення або ухвала, що оскаржуються;

5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Крім того, до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Отже, суд , встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги , спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до апеляційної скарги і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, суд залишає апеляційну скаргу без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.

Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв'язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом із тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Відсутність хоча б одного реквізиту, визначеного статтею 356 ЦПК України, може бути самостійною підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_2 апеляційна скарга не відповідає вищевказаним нормам у повному обсязі, оскільки в них відсутня інформація, передбачена процесуальним законодавством, яка б дозволяла відкрити апеляційне провадження та розглянути скаргу відповідно до повноважень апеляційного суду.

Так, в апеляційній скарзі, поданої позивачем 03.12.2018 року не зазначено адреси (місцезнаходження) відповідача по справі - ПАТ «Київенерго» та не надано копії апеляційної скарги для відповідача.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, а суд першої інстанції, розглянувши справу відмовив у задоволенні позову.

При цьому в скарзі взагалі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення, а вказано лише про те, що позивач звернулась до суду з позовом, але їй було відмовлено у його задоволенні. Також не містить скарга і клопотання особи, яка подала скаргу (дії суду апеляційної інстанції щодо оскаржуваного рішення).

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу ОСОБА_2 на те, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» , споживачі - позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях, унаслідок чого подання клопотання про звільнення від сплати судового збору судом не вимагається та подачі такого не потребує, а тому заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору розгляду не підлягає.

За вказаних вище обставин є всі правові підстави вважати, що подана ОСОБА_2 на рішення Голосіївський районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху і позивачу необхідно надати строк для усунення виявлених недоліків наступним способом , а саме - подати апеляційну скаргу в новій редакції, з урахуванням зазначених судом вимог, передбачених ст.. 356 ЦПК України.

Апеляційну скаргу в новій редакції у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України подати до суду апеляційної інстанції, попередивши, що в разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356-357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голосіївський районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута у відповідності до вимог ст. 185 ЦПК України .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя : А.О. Чобіток