Справа № 626/1577/18
Провадження № 2/626/629/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

21.08.2018 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Константинова Д.С.

за участю секретаря Краєвої А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального провадження, у відсутності сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 миколаївни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову позивачка зазначає, що на праві власності їй належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі продажу від 19.05.1992 року. З 28.11.2014 року в квартирі позивачки за її згодою було прописано ОСОБА_2. Проте на даний час він там не проживає, ніяких особистих речей не має, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла телефонограма в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі.

Відповідач в судове засідання також не зявився, від нього до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується копією договору купівлі продажу від 19.05.1992 року ( а.с. 7), копією довідки про склад осіб( а.с.9).

Відповідно до ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Відповідно до ст. 82ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За змістом ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить позивачеві на праві власності, не приймає участі у оплаті комунальних послуг, але залишається зареєстрованим в ньому, чим порушує її право власника на володіння та користування квартирою.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 29, 391, 405 ЦК України, ст.ст. ст. ст. 76-81, 200, 272, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме квартирою АДРЕСА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

Суддя