Справа № 628/2400/18
Провадження № 2/628/1265/18 р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2018 року Купянський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Волчек О.О.
за участю секретаря Дюкової Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Купянську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, вподальшому уточненим, у якому просить: усунути перешкоди у користуванні власним будинком та визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що втратили право користування будинком № 7 по вул. Загреблянській в м. Купянську Харківської області.
В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником квартири за зазначеною адресою на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-4605 і в державному реєстрі права власності на нерухоме майно.
В її квартирі зареєстровані відповідачі , які фактично в квартирі не проживають, їх місце проживання їй невідоме. Крім того, їх речей в квартирі немає, вони не користуються жилими приміщеннями для проживання та комунальними послугами в ньому.
03 серпня 2015 року відповідачі забрали свої речі, виїхали та не залишили грошей на оплату комунальних послуг та розпоряджень щодо реєстрації в квартирі. Доказами відсутності відповідачів в належньому їй будинку є акт про відсутність громадянина за місцем реєстрації, довідка про реєстрацію відповідачів в квартирі, а також свідчення свідків, які можуть бути допитані в суді.
У звязку з тим, що вона не має можливості оформити субсидію, оплачує за відповідачів комунальні послуги, вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Відомостей про звернення ОСОБА_1 до суду з аналогічним позовом немає.
10.08.2018 року суддею направлялися запити щодо підтвердження місця реєстрації відповідачів. Отримавши відповідь 22.08.2018 року, де вказано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалою суду від 23.08.2018 року провадження по справі було відкрито та призначені судові засідання на 18.09.2018 року, 15.10.2018 року, 18.10.2018 року, 12.11.2018 року, 20.11.2018 року та 10.12.2018 року.
Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3до суду не зявилися, хоча повідомлялися про час і місце проведення судових засідань, про що свідчать поштові конверти, які повернулися до суду з відміткою про отримання судових повісток, а також без вручення з відмітками "за закінченням встановленого строку зберігання".
Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться.
Згідно п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідачі вважаються повідомленими про судові засідання.
Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.
На підставі викладеного, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
З'ясувавши позицію позивача та перевіривши матеріали справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З копії довідки, виданої Виконавчим комітетом Купянської міської ради Харківської області за № 2894 від 02.08.2018 р., копії паспорту позивача, довідками, виданими відділом державної реєстрації виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області за №№ 12-12/290, 12-12/291 від 15.08.2018 р. (реєстрація в суді 22.08.2018 р.), вбачається, що сторони зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та згідно зазначеної вище довідки за № 2894, відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2015 року ( а.с. 5, 4, 19, 20).
Відповідно до Акту про непроживання особи за місцем його реєстрації б/н від 02.08.2018 року, завіреного печаткою Виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області та складеного у складі представника квартального комітету № 8 ОСОБА_5 Виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області і мешканців вул. Загреблянська м.Купянська, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.08.2015 р. (а.с. 6).
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За правилами статей 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 321 ЦК України гласить, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Отже, в викладених вище обставин і норм закону випливає, що підстави, на ґрунті яких позивач набув своє право власності на нерухоме майно, є незмінними, законними та діючими дотепер.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України (у випадку тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї протягом 6 місяців) та ст. 405 ЦК України (щодо членів сімї власника житла понад рік).
У даному випадку, відповідачі не є членом сімї власниці, майна і будь-яких відомостей про існування підстав збереження за ними житлового приміщення за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Загреблянська, 7,суду не наведено.
На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, з цього слідує, що в разі тривалого не проживання особи за місцем реєстрації, що становить перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, власник цього майна має право заявити вимоги, зокрема, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення.
Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Наявні у справі докази свідчать, що відомості про можливі перепони для проживання відповідачів у належному позивачу помешканні відсутні, вони там не проживають з 03 серпня 2015 року, про що свідчать вищезазначені довідка та акт, але з реєстраційного обліку до теперішнього часу у добровільному порядку не знімаються, а також відсутні підстави для збереження за ними житла. У звязку з чим, суд вважає, що права позивача підлягають захисту, оскільки вона, як власниця нерухомого майна, згідно вимог статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, має право вільно користуватись і розпоряджатись власністю, однак реєстрація місця проживання відповідачів у частині її будинку перешкоджає цьому, що призводить до порушення її прав. На підставі цього, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог та необхідність задоволення її позовної заяви.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 81,264,265,280-284,354 ЦПК України, п. 9, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд,-
Уточнену позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично мешкає за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Горького, 1, РНОКПП - НОМЕР_1, до ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, інших відомостей не має, та ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, інших відомостей не має, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Усунути перешкоди у користуванні власним будинком та визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що втратили право користування будинком № 7 по вул. Загреблянській в м. Купянську Харківської області.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення (п. 15, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України).
У відповідності до ч.1 ст. 354 ЦПК України якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений вище строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Повний текст рішення суду виготовлений 14.12.2018 року.

Головуючий О.О. Волчек