Провадження № 2/679/420/2018
Справа № 679/972/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2018 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
судді Гавриленко О.М.,
секретар судового засідання Василюк Л.С.,
номер справи 679/972/18,
учасники справи:
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначила, що 04 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, актовий запис №219, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач посилається на норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та просить розірвати шлюб, вказуючи на те, що через різні погляди на сімейне життя та обовязки спільне життя з відповідачем не склалося. Як наслідок сторони стали чужими, з квітня 2018 року припинили подружні стосунки та спільного господарства не ведуть. При цьому, позивач вказує на відсутність можливості зберегти сімю, в звязку з чим не згідна на примирення.
В обґрунтування вимоги про стягнення аліментів на сина в розмірі 2500 гривень позивач, посилаючись на вимоги ст.ст. 180-183, 191 СК України, зазначила, що на даний час не працює та ніякої допомоги на дитину не отримує, а відповідач таку може надавати, оскільки аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться.
Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем не подано.
08 серпня 2018 року відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає. Вказав на те, що сімя розпалась остаточно, вчиняти будь-яких дій щодо примирення наміру немає, в звязку з чим строку на примирення просив не надавати. Не заперечує останній також щодо стягнення з нього аліментів на сина в заявленому позивачем розмірі 2500 гривень щомісячно. Крім того, дану справу ОСОБА_1 просив розглянути без його участі.
Позивач 23 серпня 2018 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час, місце та день розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Згідно поданих заяв справу просили розглянути у їх відсутності.
Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04 вересня 2011 року зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №219.
В період шлюбу у сторін по справі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з позивачем.
Вказані обставини не оспорюються відповідачем та підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ №092977, виданого 04 вересня 2011 року (арк. спр. 4), свідоцтва про народження серії І-БВ №193876, виданого 27 лютого 2013 року (арк. спр. 6), довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради №6813 від 12 червня 2018 року (арк. спр. 5).
Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу та стягнення аліментів, звернулася до суду за захистом свого порушеного права.
Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу припинення шлюбу та виконання обовязку утримувати дитину, регулюються главою 11 та главою 15 Сімейного кодексу України (далі СК України).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).
Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства подружжям з квітня 2018 року, суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і збереження шлюбу є неможливим, в звязку з чим порушене право позивача підлягає захисту шляхом постановлення рішення про розірвання шлюбу.
При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі визнані відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.
Необхідності у вжитті заходів щодо примирення подружжя суд не вбачає, оскільки останні такого бажання не висловили. Кожен з подружжя, окремо, вказав не неможливість примирення та збереження сімї, в звязку з чим наполягав на розірванні шлюбу.
При вирішенні позовної вимоги про розірвання шлюбу суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та на які вірно посилається позивач у поданому позові.
При вирішенні вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину, суд враховує наведені останньою аргументи щодо обовязку відповідача утримувати сина ОСОБА_4, що проживає з нею, позицію відповідача, який не заперечує свого обовязку утримувати дитину та можливості таке утримання надавати у визначеному позивачем розмірі, та вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів на сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно.
Вирішуючи спір в частині виконання відповідачем обовязку утримувати дитину, суд, крім норм права, які містяться в ст.ст. 180-182, 191 СК України та на які вірно посилається позивач у поданому позову, застосовує норми права, що містяться в ст. 184 СК України та регулюють питання визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.
Водночас суд, зважаючи на обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 183 СК України, на яку посилається позивач, оскільки така регулює питання визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька, дитини.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат та виходячи з вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 352 гривні 40 копійок судового збору, сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу згідно квитанції №1 від 31 липня 2018 року (арк. спр. 1). В такій ж сумі судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті.
Також з відповідача підлягає стягненню 704 гривні 80 копійок судового збору в доход держави, оскільки позивач, на користь якої ухвалено рішення про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору при зверненні з позовними вимогами в цій частині.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 142, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №219.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої на ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 31 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору, сплаченого при поданні позову.
Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: 30100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2).

Відповідач ОСОБА_2 (місце проживання: 30100, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1).

Повне судове рішення складено 06 вересня 2018 року.

Суддя О.М.Гавриленко