Справа № 585/655/18
Номер провадження 2/585/466/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді - В.О. Шульги, при секретарі М.В Шунько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, які складаються з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», прибудови літ. «а1», загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., сараю літ. «Б», прибудови літ. «б», гаражу літ. «Г», розташованих за адресою: Сумська область, м. Ромни, 1-й пров. Адмірала Лозівського,11. В обгрунтування позову вказує, що 08.07.1989 р. вона одружилася з відповідачем ОСОБА_2 29.07.2009 р. їх з відповідачем шлюб розірвано. 14.04.1990 року, під час перебування у шлюбі, на підставі договору-купівлі продажу, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 за реєстровим № 884, вони з відповідачем за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по 1-му пров. Адмірала Лозовського, 11 в м. Ромни. Оскільки у вказаному вище договорі купівлі-продажу від 14.04.1990 року покупцем будинку зазначений лише відповідач, у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спірний будинок. Між позивачем та відповідачем відсутні будь-які домовленості щодо поділу зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, шлюбний договір вони не укладали. Тобто, у разі поділу вказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, їхні з відповідачем частки будуть рівними. Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 13.01.2017 р. вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами складається з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», прибудови літ. «а1», загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., сараю літ. «Б», прибудови літ. «б», гаражу літ. «Г».

12.04.2018 року відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву в якому прохав в задоволенні позову відмовити. На думку відповідача, позовна заява є необґрунтовано. Зокрема, згідно договору купівлі-продажу від 14.04.1990 року ОСОБА_2 було придбано житловий будинок загальною житловою площею 20,10 кв.м. з надвірними будівлями, розташований в м. Ромни по 1-му пров. Лозівського, 11, на земельній ділянці мірою 910 кв.м., на якій розташовані: будинок очеретяний, обкладений цеглою А, сарай з прибудовою цегляний Б. В той же час, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, які складаються з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», прибудови літ. «а1», загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., сараю літ. «Б», прибудови літ. «б», гаражу літ. «Г», розташованих за адресою: Сумська область, м. Ромни, 1-й пров. Адмірала Лозівського,11. При цьому позивачем не надано доказів на набуття нею права спільної часткової власності на вказане нерухоме майно та доказів прийняття його в експлуатацію і проведення державної реєстрації права власності. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2009 р., яке набрало законної сили 06.07.2009 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 29.07.2009 року складено відповідний актовий запис № 95. Прибудова літ. «А1», прибудова літ. «а1», гараж літ. «Г», розташовані по 1-му пров. Адмірала Лозівського, 11, були побудовані відповідачем після розірвання шлюбу з ОСОБА_3

03.05.2018 року позивачем ОСОБА_3 подано відповідь на відзив в якому позивач зазначає, що обставини, викладені у відзиві відповідача, вона не визнає, окрім факту припинення їхнього шлюбу 06.07.2009 р. Відзив вважає безпідставним, оскільки все будівництво, будь-які добудови та перебудови по 1-му пров. Адмірала Лозівського, буд. 11 велося позивачем та відповідачем спільно, спільною працею та за спільні грошові кошти, а тому є їх спільною сумісною власністю. Твердження відповідача про те, що він побудував спірне нерухоме майно після розірвання шлюбу не відповідає дійсності і спростовується старим технічним паспортом на спірне домоволодіння, виготовленим 04.05.1981 р. Після розірвання шлюбу 06.07.2009 р. позивач і відповідач продовжували мешкати у спірному будинку. Через деякий час після розірвання шлюбу, вони знову почали проживати однією сімєю, а 26.07.2011 р. у них народилася спільна дочка ОСОБА_5. Позивач залишила спірний будинок лише у листопаді 2017 р. і з цього часу мешкає за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Прокопенка, 30.

Позивач ОСОБА_3 позов підтримала і прохала його задовольнити. Суду пояснила, що будинок, в подальшому, вона прагне використовувати для проживання з дітьми і має намір виділити частку в натурі. З будинку вона вимушена була піти через нелюдські умови проживання. Вона приймала участь у будівництві цього будинку, витрачала гроші, які отримувала на дітей, готувала їжу для чоловіка та інше. Всі свідки відповідача навіть не знали про те, що вони розлучені. Будинок їм купив її батько. Потім будинок добудував її брат, пізніше в 2012 році побудували гараж, а в 2014 році збудували прибудову. У 2016-2017 роках купували вікна, ставили перегородки. 1/2 частина - це належна їй частка. Спочатку в будинку було 42 квадрати, потім в 1992 році зведено прибудову під літ. «А1». У 2014 році збудовано прибудову під літ. «а1». Сарай позначений літ. «Б» існував завжди, прибудову під літ. «б» було прибудовано. Вона допомагала чоловікові проводити ремонт, тримала гіпсокартон, дитина перевозила цеглу. Також вони разом ставили два євровікна. У 2014 році на будівництві використовувалися її матеріали дошка (шалівка), щебінь, шифер. Кошти на дітей вона отримувала з 1999 року. Значні кошти почали надходити з 2011 року, коли народилася ще одна донька, вона отримувала по 4,5 тис. грн., це була допомога для матерів які народили більше 3 дітей. Чоловік офіційно ніде не працював, він користувався тими грошима, які вона отримувала. У 2012 році було прибудовано гараж. Прибудови будувалися як з бувшої у використанні цегли, так і з нової. В 1992 році збудована прибудова з цегли. Потім до неї ще було здійснено прибудову. У техпаспорті вказаний інший матеріал, бо, мабуть, в документах помилка. У 1991 добудували приміщення 2,10. У 2014 році збудували кімнати - 1, 3, 4, 5, а гараж - в 2012 році. Перегородки між кімнатами 2-3 та 10-4 були зроблені з цегли, з чого зараз невідомо, бо вона вже півроку не була в будинку. У 1992 році все будували з цегли, в 2014 році добудови з газоблоку, а перетинки з цегли, коридор № 1 - з газоблоку, а зверху металопрофіль, гараж збудований з цегли. Серед будівельників, був їх кум ОСОБА_6, грошима з ним не розраховувалися, він допомагав їм, а потім вони допомагали йому. Вона готувала їжу для будівельників, чоловік мішав цементний розчин. На придбання будинку 2700 крб. дав її батько, 1000 крб. дала її мати. Решту грошей в сумі 1000 крб., які були витрачені на купівлю будинку, було отримано від продажу хутряних виробів. Її брат давав дві шапки, які були продані.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні 11 травня 2018 р. підтримав заявлені позовні вимоги та їх обгрунтування, наведені в позовній заяві. Суду пояснив, що сторонами по справі 14.04.1990 року було придбано невеликого розміру будинок, який в період шлюбу було добудовано. Крім цього, було збудовано господарські споруди, частина з яких будувалася в період шлюбу, а частина - після розірвання шлюбу, але за спільні кошти подружжя. Доказом спільного будівництва є матеріали, які надані суду, та покази свідків. Наявність господарських будівель підтверджена технічним паспортом. Вважає, що право власності на самочинне будівництво може бути визнане.

Представник позивача ОСОБА_8 прохала задовольнити позовні вимоги позивача, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме 704,80 грн. судового збору та 500 грн. витрат за оцінку ПП «Роменекс-Л» нерухомого майна.

Представник відповідача ОСОБА_9 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що більшу частину нерухомого майна побудовано без дозвільних документів, що є самочинним будівництвом. Значну частину майна збудовано після розірвання шлюбу. Доказуванню підлягає факт перебування в фактичних шлюбних стосунках та фінансова чи трудова участь відповідача в будівництві, яка не доведена належними і допустимими доказами. ОСОБА_10 народилася після розірвання шлюбу, батьки вказані в свідоцтві про народження зі слів матері. Більше половини спірного майна побудовано після розірвання шлюбу між сторонами. Там були деревяні сіни, яких на сьогодні немає. Крім цього, позов не може бути задоволений ще з тих підстав, що не може бути визнано право власності на самочинне будівництво, право на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_11 в задоволенні позовних вимог прохала відмовити, з підстав, висловлених представником ОСОБА_9

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, підтримав позицію, висловлену представниками ОСОБА_9 та ОСОБА_11 Суду пояснив, що він пропонував позивачу відписати частину будівлі на дітей, але вона не погодилася. Він згоден з тим, що у ОСОБА_3 є частка в старому будинку, але він не визнає, що вона має право на частку в добудованому майні. У приміщеннях 7, 8, 9 він руйнував лише внутрішні стіни, в 2012 році і до 2014 року вже все зробив. Це все відбувалося вже після розлучення. Всі інші приміщення робили в 2012 році. Спочатку заливали фундамент, але не щебенем, а боєм цегли. У 2013 чи 2014 році зводили стіни. ОСОБА_3 в будівництві участі не приймала. Він закупляв цеглу 3000, цемент, дерево, газоблок 10 куб., які пішли на будівництво. Дійсно на хаті лежить 4 шиферини бувших у використанні, це всі будматеріали ОСОБА_3 Він працює по заробіткам в Ромнах і ОСОБА_12 районі, заробляє гроші, розмір своїх заробітків доводити не бажає. У квітні 1990 р. він придбав будинок за 5000 крб. На купівлю будинку 1000 крб. дала теща, але ці гроші він їй повернув. Батько ОСОБА_13 на будинок дав 2300 крб., він особисто на будинок витратив 1700 крб. своїх коштів.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснив, що проживає по 1 пров. А. Лозівського 8, м.Ромни, з ОСОБА_2 вони товаришують, допомагають одне одному по сусідству. З ОСОБА_3 в нього неприязні стосунки. Йому відомо, що десь влітку 2010 року, ОСОБА_2 будував гараж, він не дуже допомагав йому в будівництві, але на вечерю з цього приводу потрапив. Тоді господарювала ОСОБА_3 Будинок добудовували десь через рік-два. Він допомагав вставляти вікна у будинку. Коли робили добудову до будинку, дружини ОСОБА_2 він не бачив, вона цеглу не носила, розчин не мішала. Будувати допомагали куми та батько ОСОБА_15. Будматеріали всі привозив ОСОБА_2. У будинку добудовували до кухні і коридору дещо більші приміщення. На його погляд, було розширено площу приміщень, а не добудовано якісь додаткові. З 2009 року ОСОБА_3 він на вулиці чи в дворі не бачив, з його двору не видно двору ОСОБА_3, і не видно хто там ходить.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_3 його кума, але стосунки з нею не підтримує, більше спілкується з ОСОБА_2, з яким перебуває в дружніх стосунках. ОСОБА_2 двічі запрошував його на будівництво гаража, він виконував наступну роботу: виганяв стіни та накривав гараж шифером. Роботи виконувалися у липні 2010 року, а дах звели пізніше. Прибудови до будинку робили влітку 2014 року, він допомагав зводити дах. На будівництві допомагали брат і батько ОСОБА_15, а також інші люди яких запрошував ОСОБА_2. З дружиною ОСОБА_2 розлучився в 2009 році. Він зрозумів так, що стосунки між ними неприязні. ОСОБА_3 участі в будівництві не приймала. Будматеріали і продукти купував ОСОБА_2. ОСОБА_3 щось з їжі готувала. В прибудові до будинку були використані гіпсоблоки, а гараж - з цегли. Стара веранда залишалася, там повинні були зносити стіну перегородку, а чи знесли чи ні, йому не відомо. Вважає, що вони швидше будували прибудову, а не розширювали те приміщення яке було. Прибудову будували шириною три метри по всій довжині хати. Вхід в будинок став через нову прибудову. Він робив одну стіну, та що не дотикається до будинку, ті стіни клали інші люди.

Допитана в якості ОСОБА_16 суду пояснила, що ОСОБА_3 її мати, з матірю стосунки нормальні, проте останнім часом з матірю стосунки не підтримує. З батьком - ОСОБА_2 в неї добрі стосунки. Вона проживає в м. Полтава, але часто приїздить до дому. Раніше будинок по 1-му пров. Адмірала Лозівського, 11 був маленький, було дві кімнати, кухня і сіни, на дворі був невеликий сарай. Потім батько збудував гараж, і залили фундамент для прибудови. Будматеріали купував батько. В той час коли батьки спільно проживали, мати ніде не працювала, фінансові вклади робив лише батько. При будівлі прибудови, батько наймав людей, приїздили його брати. Батько весь час працював і забезпечував сімю. З двору напроти ніякий матеріал не брався, хіба що якийсь щебінь. Той двір взагалі не діда, а тітки. Вона з батьком жила десь до 2005 року, потім почала навчатися в м. Охтирка, закінчила навчання в 2010 року. У 2010 році розпочалося будівництво гаража. На вихідні вона постійно приїздила до батьків. Мати в 2009 році офіційно розлучилася з батьком, і зробила це потайки. Про це їй стало відомо десь через 1,5 роки. Коли вона приїздила додому, мати готувала їжу. Там де раніше були сіни, батько зробив кімнату. Стіни там не зносилися. Вхід до будинку був через кухню, стіни кухні не зносили, їх обклали цеглою. Мати не виявляла ініціативи на будівництві. Про розлучення батьків вона дізналася від батька. Це зясувалося тоді коли мати подала на аліменти. Прибудову будували декілька років, фундамент був залитий тоді, як будували гараж. Після фундаменту десь через рік - 1,5 зводили стіни. В Охтирці вона проживала до 2015 року. До 2015 року будівельні роботи були закінчені, вони були завершені десь під кінець 14 року. Батьки почали проживати окремо з осені 2016 року. На той період коли будували прибудову мати з батьком жили під одним дахом, там були речі матері. На вул. Прокопенка мати почала проживати з 2016 року. В той час батько їздив на заробітки і вони в будні дні рідко бачилися, на вихідні вона йшла на Прокопенка.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_17 суду пояснив, що ОСОБА_2 це його куми, стосунки з ними нормальні. Точних дат він назвати не може, будівництво відбувалося в 2010-2013 роках. Будував ОСОБА_2, його товариш привозив ОСОБА_2 гіпсоблок чи газоблок для будвіництва. ОСОБА_1 в будівництві участі не приймала, вона була з дітьми. Коли саме вони розлучилися йому не відомо. На час проведення робіт, до двору і в будинок він не заходив, оскільки дружина ОСОБА_2 його не пускала і не лише його. Вони могли спілкуватися або під двором, або сам ОСОБА_2 приходив до нього. Чи перебувала ОСОБА_18 по 1-му пров. Адмірала Лозівського, 11 в період будівництва йому не відомо. На час будівництва гаражу, він її не бачив. 14 січня 2016 року він заходив до ОСОБА_2, на той час прибудова вже була, тоді він ОСОБА_3 бачив. Протягом 2010-2013 років були побудовані гараж, згодом почали будувати прибудову до хати.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 суду пояснив, що ОСОБА_3 це його рідна сестра. Стосунки з сестрою в нього нормальні, з ОСОБА_2 стосунків не підтримує, раніше спілкувалися. Будинок, що по 1 пров. Адмірала Лозівського, ОСОБА_13 купував батько, який багато допомагав їм у будівництві. Купівлю будинку було оформлено на ОСОБА_2. Зі слів батька, так сказала зробити ОСОБА_3. Батькову хату розібрали і використали матеріали в будівництві будинку сестри. Йому відомо, що ОСОБА_2 розлучені, але коле саме розірваний шлюб він не знає. Шлюб розірваний десь через 10 років після укладення. Чи проживала сестра з ОСОБА_2 протягом 2009-2017 років йому не відомо. Доки в Ромнах жив батько вони жили разом. Після придбання батьком будинку, до будинку добудували прибудову і гараж. На його думку, будівництво ОСОБА_2 проводили разом. Гараж був збудований ще до того як батько переїхав в до нього. Чому було розірвано шлюб він не знає. Батько для будівництва придбавав нову цеглу. Як будувалася прибудова він не знає.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 суду пояснила, що з матірю ОСОБА_3 в неї стосунки кращі, ніж з батьком ОСОБА_2 Мати з батьком проживали разом близько року, тоді вони виїхали від батька. Гараж будували коли їй було 12 років. Добудову до будинку збудували через декілька років. Будівництво тривало до минулого року. Вона приймала участь у будівництві, допомагала тримати стелю. Материн батько допомагав у будівництві, від діда брали цеглу, щебінь. Розібрали будинок діда і будівельні матеріали використали на будівництві. Мати тоді готувала їжу. При будівництві прибудови, добудовували старий коридор. Вхід до будинку завжди був з одного боку. Від діда, на будівництво будинку, брали нову цеглу. Офіційно батьки розлучилися коли їй було 10 років. Після розлучення батьки спільно проживали як одна сімя, вона навіть сердилася на матір за те, що вона часто вибачала батька. Сімю годувала мати, куди витрачав гроші батько їй не відомо. Вона сприймала батьків як сімю. Мати піклувалася про батька, вони разом їди, мати прала речі. Батько теж про піклувався сімю, міг інколи купувати речі. Батько більше піклувався про іншу сестру і говорив, що в неї зберігає гроші.

14 квітня 1990 року між ОСОБА_21 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу за яким ОСОБА_2 придбав житловий будинок загальною площею 20,10 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Ромни по першому провулку Лозівської, під номером одинадцять, на земельній ділянці мірою 910,0 кв.м., на цій ділянці розташовано: будинок очеретяний обкладений цеглою А, сарай з прибудовою цегляний ОСОБА_22 договір купівлі-продажу 14.04.1990 року посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 884 (а.с. 6-7).

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок по 1-му пров. Лозівського, 11 м. Ромни, який видано ОСОБА_12 МБТІ 04.05.1981 р. в розділі експлікація зазначено: літ. «А-1» житл. будинок, літ. «а-1» сіни, літ. «Б, б» - сараї (а.с. 63).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 08 липня 1989 року відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому, запис за № 219. ОСОБА_22 рішення суду набрало законної сили 06.07.2009 р. (а.с. 59).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 29 липня 2009 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_12 міськрайонного управління юстиції Сумської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 95 від 29 липня 2009 року, після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_3 (а.с. 5).

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 30 грудня 2004 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей дочки ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2, а також дочки ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 80 грн. (по 20 грн. на кожну дитину), починаючи з 23.12.2004 р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 4).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2018 року про збільшення розміру аліментів, яке набрало законної сили 31.05.2018 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1100 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 99 -100, 101-102).

13 січня 2017 року КП «Роменське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 11 по 1 пров. Ад. Лозівського в м. Ромни в якому зазначено, що загальна площа житлового будинку літ. «А» 72,2 кв.м., житлова площа 30,5 кв.м. В розділі «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» вказано: будинок літ. «А», прибудова літ. «А1», прибудова літ. «а1», сарай літ. «Б», прибудова літ. «б», гараж літ. «Г» (а.с. 8 10). Судом було оглянуто оригінал зазначеного технічного паспорта, в якому наявний штамп «Самовільно збудовано: Прибудова «А1», прибудова «а1», гараж «Г».

31 травня 2018 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області було складено ОСОБА_18 № 185, де у розділі VI «Опис виявлених порушень», зокрема зазначено, що будівництво гаража «Г», прибудов «А1» та «а» до житлового будинку «А» по 1-му пров. Лозівського, 11 м. Ромни здійснено ОСОБА_2 у період з 2010 по 2014 рік без дозвільних документів та документу, який би засвідчив право власності чи користування земельною ділянкою на якій здійснено будівництво, а отже самочинно (а.с. 88-96).

26 липня 2011 року народилася ОСОБА_25, в свідоцтві про народження її батьками вказані: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_3 (а.с. 61). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 12.02.2018 року по справі № 585/4635/17 встановлено, що згідно інформації ОСОБА_12 міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 23.01.2018 року в актовому записі про народження №259 від 05.08.2011 р. на гр. ОСОБА_25 відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 99 зв.)

Відповідно довідки квартального комітету № 1 Виконавчого комітету ОСОБА_12 міської ради від 10.05.2018 р. ОСОБА_3 дійсно проживала зі своїми дітьми по 1-му пров. Адмірала Лозівського, 11 в м. Ромни до листопада 2017 року (а.с. 52).

У довідці про розмір грошового еквівалента пільг, виданій ТОВ «СУМИГАЗ», зазначено о/р НОМЕР_1, ОСОБА_2, вул.1 Адмірала Лозовського, буд. 11, період з 07.2015 по 12.2015, з 1.2016 по 12.2016, з 1.2017 по 12.12.2017, сума нарахованої пільги по о/р 1795,27 грн., сума до сплати 3579,96 грн. ОСОБА_1 багатодітна сімя - 50%, сума нарахованої пільги по о/р - 1795,27 грн. (а.с. 54).

КП «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації», інформацією від 24.10.2018 р. повідомило суд, що неможливо надати інвентарну справу на житловий будинок за адресою м. Ромни, 1 пр. Адмірала Лозовського, 11 у звязку з її відсутністю (а.с. 148).

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про визнання права власності. При вирішенні спору суд виходить, з положень Сімейного кодексу України та норм Цивільного кодексу України.

Відповідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено ч. 3 ст. 368 ЦК України.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 331 ЦПК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 367 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог.

Майном набутим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за час шлюбу, суд вважає житловий будинок літ. «А», житловою площею 20,1 квадратних метри, сарай літ. "Б", прибудову літ. "б", що розташовані за адресою Сумська обл. м. Ромни 1-й пров. Адмірала Лозівського, 11. Відповідно частка майна позивача становить 1/2 частину від житлового будинку літ. «А», житловою площею 20,1 квадратних метри, сараю літ. "Б", прибудови літ. "б", що розташовані за адресою Сумська обл. м. Ромни 1-й пров. Адмірала Лозівського , 11.

З огляду на вказане суд вважає що за позивачем може бути визнано право власності на 1/2 частину вказаного вище майна.

Вирішуючи спір в частині вимог щодо визнання права власності на майно, набуте після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб між сторонами по справі розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду від 23.06.2009 року, а будівництво гаража «Г», прибудови «А1» та «а1» до житлового будинку «А» здійснено у період з 2010 по 2014 рік.

За правилами ч.1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У правовій позиції, висловленій у постанові ВСУ від 08 червня 2016 року по справі № 6-2253 цс15, ВСУ, зокрема, зазначив, що проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою (визначеною законом) для виникнення у них деяких прав та обовязків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сімєю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обовязків.

Позивач ОСОБА_3 не заявляла вимогу щодо встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_2 певний період після розірвання шлюбу. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи.

З огляду на вказане, у суду відсутні підстави вирішувати даний спір як спір про поділ майна подружжя, оскільки для поділу майна подружжя необхідно встановити наявність сімї (проживання сімєю) і лише потім зясовувати питання щодо набуття сімєю майна та його поділу.

За таких обставин, суд не бере до уваги покази свідків як доказ того, що нерухоме майно було збудоване в період спільного проживання сторін без шлюбу чи навпаки, і не оцінює покази свідків в цьому контексті.

Крім цього, вирішуючи спір в цій частині, суд вважає, що майно яке є предметом спору - гараж «Г», прибудова «А1», прибудова «а1» до житлового будинку «А» є самочинно збудованими, що підтверджується зібраними доказами і не заперечується сторонами, а відповідно недоведені підстави з яких суд може визнати за позивачем право власності на майно, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Виходячи з наведених висновків, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на гараж «Г» та прибудови «А1» та «а1».

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 352,40.

В той же час, суд не знаходить підстав для задоволення вимог щодо стягнення 500 грн. витрат за оцінку майна, оскільки суду не надано доказів понесення цих витрат (договорів, рахунків, тощо).

Керуючись, ст. ст. 60, 69,70, 71 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А», житловою площею 20,1 квадратних метри, сараю літ. "Б", прибудови літ. "б", розташованих за адресою Сумська обл. м. Ромни 1-й пров. Адмірала Лозівського , 11.

В іншій частині в задоволення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3, триста пятдесят дві гривні сорок копійок (352,4 грн.) судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_26