Провадження № 2/727/1915/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі головуючого судді Волошина С.О.

секретар Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Посилається на те, що їх шлюб з відповідачем зареєстрований 21 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2324.

Від шлюбу у них з відповідачем народились діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Посилається на те, що вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, сімейне життя у них з чоловіком не склалося. У них різні інтереси, різні погляди на життя. Вважає, що збереження сім'ї суперечить її інтересам, у зв'язку з чим просить їх шлюб з чоловіком розірвати.

Крім цього, зазначає, що діти проживають з нею та потребують матеріального утримання. Відповідач працює не офіційно, але має неофіційний дохід, де саме працює їй не відомо.

Крім цього зазначає, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків, які потребують обов'язкового утримання з його боку. Відповідач є повнолітньою, здоровою, працездатною особою, може і повинен надавати допомогу на утримання їх дітей у розмірі необхідному для їх розвитку та виховання. На підставі норм чинного законодавства просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно з моменту подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та допустити негайне виконання рішення суду.

05 жовтня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилась, спрямувала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить розірвати їх шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1000грн. на кожну дитину щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явився, спрямував до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач позов визнав повністю, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що по справі на підготовчому провадженні слід ухвалити рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони 21 грудня 2011 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2324, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.12.2011 року (а.с.7).

Від спільного проживання у сторін народились діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3, НОМЕР_4 (а.с.9-10).

Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім'ї є неможливим. Шлюб існує формально.

Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сім'я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам сторін, між сторонами втрачено почуття любові, поваги та гідності один до одного, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, необхідно розірвати.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обв'язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, з урахуванням майнового стану відповідача, те що відповідач офіційно не працює, не має на утримання інших дітей чи осіб, які потребують його утримання, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі заявленому позивачем в позовній заяві.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн., дані витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2324.

Виходячи з обставин справи, матеріального становища сторін, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Таким чином, необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору (352,40грн.) сплаченого при поданні позову, а 352 гривні 40 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, за позовну вимогу про стягнення аліментів, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн., а 352,40 грн. компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 24, 51, 56, 109-112, 141, 150, 157, 180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 142, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 21.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2324.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (тисячі) гривень 00 коп., доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (тисячі) гривень 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4, 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при поданні позову до суду про розірвання шлюбу, а саме в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_4, з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при поданні позову до суду про розірвання шлюбу, а саме в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Держави 50 відсотків судового збору за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп., а 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. компенсувати за рахунок держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць, в іншій частині рішення може бути оскаржено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: С.О.Волошин