Справа № 180/2436/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.

при секретарі Котовій Н.С.,

розглянуши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 180/2436/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

14 листопада 2018 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі договору дарування від 17 травня 1985 року вона є власником будинку № 88 по вулиці Нікопольській в м. Марганці Дніпропетровської області. Право власності зареєстровано в Нікопольському міжміському бюро технічної інвентаризації 12 червня 1985 року.

22 серпня 2007 року вона уклала шлюб та змінила своє прізвище з Макаренко на ОСОБА_1.

Відповідач по справі - її син, який зареєстрований у вказаному будинку по теперішній час, однак з 03 серпня 2013 року в ньому не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей в будинку немає. У звязку з реєстрацією в її будинку відповідача ОСОБА_2, вона позбавлена можливості оформити субсидію. Крім того, розмір комунальних платежів та право на субсидію залежить від кількості зареєстрованих у помешканні осіб і зазначені витрати в даному випадку несе вона, як власник будинку, тому за захистом своїх прав та інтересів вона вимушена звернутись до суду.

Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування будинком № 88 по вул. Нікопольській в м. Марганець Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області пояснення щодо позову не надала.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширю-ється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Згідно до ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач, на підставі договору дарування від 17 травня 1985 року, є власником будинку № 88 по вулиці Нікопольській в м. Марганці Дніпропетровської області ( а.с.7). Право власності зареєстровано в Нікопольському міжміському бюро технічної інвентаризації 12 червня 1985 року ( а.с. 8).

22 серпня 2007 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє прізвище з Макаренко на ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 9).

В зазначеному будинку значиться зареєстрованим, однак з серпня 2013 року не про-живає, син позивача ОСОБА_2, що підтверджується довідкою про склад сімї № 226 від 03 листопада 2018 року, виданою головою квартального комітету 51 кварталу Марганецької міської ради ( а.с. 10).

Актом від 03 листопада 2018 року, затвердженого головою квартального комітету 51 кварталу Марганецької міської ради підтверджується, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак за вказаною адресою з серпня 2013 року і по момент складання акту не проживає ( а.с.11).

Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також і довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 23.11.2018 року

( а.с.16).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач мав можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач або члени її сімї не чинили, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Статтею ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом.

Згідно положень ст. ст. 64, 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником будинку та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більш ніж однин рік, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

На підставі викладеного та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає за необ-хідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, визнавши відповідача втратившим право на користування будинком № 88 по вулиці Нікопольській в м. Марганець, Дніпро-петровської області.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданою до матеріалів справи квитанцією ( а.с.1).

Керуючись ст. ст.316,319,405 ЦК України, ст.ст. 2,3,4,6,9,10,12,13,19,28,76, 81, 141, 258, 259, 263-265,268,273,274-277, 279, 354,355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовільнити.

Визнати ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування будинком № 88 по вулиці Нікопольській в м. Марганці Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрованої та мешкаючої за адресою: вул. Нікопольська, буд. № 88, м. Марганець, Дніпропетровської області судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної сис-теми апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2018 року.

Позивач - ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач - ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя: О. С. Янжула