Справа номер 469/1682/17
Провадження номер 22-ц/812/558/18 Головуючий суду першої інстанції - Гапоненко Н.О.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Гапоненко Н.О. в приміщенні суду в смт.Березанка Миколаївської області, за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк» або Банк), пред'явило до ОСОБА_3 зазначений позов, який обґрунтовувало наступним.

08 вересня 2014 року між Банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 34,8 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 31 жовтня 2017 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 15 353,61 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 348,48 грн., заборгованості за відсотками у сумі 10 647,82 грн., заборгованості з пені у сумі 3150 грн. та штрафів: 500 грн. (фіксована частина) і 707,32 грн. (процентна складова).

Оскільки відповідач порушив умови договору щодо своєчасного погашення кредиту, то позивач просив стягнути з нього кредитну заборгованість і судові витрати.

Заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що Банком не доведено факту укладання кредитного договору.

Не погодившись із вказаним рішенням, Банк подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст.1056-1 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2014 року між Банком та ОСОБА_3 укладено договір про надання банківських послуг, який складався з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів.

Відповідач ознайомився з умовами кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна» та отримав платіжну карту, що надає доступ до кредитного рахунку, що підтверджується в тому числі фотографією про отримання карти. Строк дії карти - до 30 квітня 2018 року.

За користування кредитними коштами ОСОБА_3 погодився сплачувати 34,8% річних, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості отримував за карткою кошти та здійснював погашення заборгованості, виходячи з цієї процентної ставки.

Останнє самостійне погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3 було здійснено 11 квітня 2015 року.

У пункті 1.1.3.2.3 Умов та Правил сторони передбачили можливість збільшення процентної ставки з обов'язковим повідомленням позичальника про це не пізніше ніж за 7 днів до введення змін. Якщо протягом вказаного часу позичальник не направить повідомлення про незгоду з новою ставкою відсотків, то вважається, що позичальник прийняв нові умови.

Відомостей щодо повідомлення відповідача про збільшення процентної ставки Банком надано не було, а тому при розрахунку процентів за користування кредитом треба виходити з процентної ставки 34,8% річних.

Відповідно до пунктів 1.1.5.20 та 1.1.5.21 Умов та Правил сторони обумовили можливість стягнення з позичальника у разі несвоєчасного виконання умов договору пені та штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Однак, вбачається, що стягнення пені та штрафу передбачено за однакове порушення, а саме несвоєчасне виконання умов договору.

А отже, застосування їх одночасно є неможливим.

Згідно з розрахунком АТ КБ «Приватбанк» станом на 31 жовтня 2017 року відповідач має перед ним загальну заборгованість за кредитним договором у сумі 15 353,62 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 348,48 грн., заборгованості за відсотками у сумі 10 647,82 грн., заборгованості з пені в сумі 3150 грн. та штрафів: 500 грн. (фіксована частина) і 707,32 грн. (процентна складова).

Зазначений розрахунок враховував збільшення процентної ставки з 01 квітня 2015 року до 43,20% річних та стягнення як пені, так і штрафу.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову Банку не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані АТ КБ «Приватбанк» докази свідчать про наявність факту укладання між сторонами кредитного договору, користування відповідачем кредитними коштами, часткове погашення ним кредитної заборгованості.

За такого, є підстави для задоволення позову Банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, однак у меншому розмірі, ніж ним заявлено.

Оскільки ОСОБА_3 отримав кредитні кошти у сумі 348,48 грн., за користування якими мав сплатити проценти, виходячи з 34,80% річних, то його заборгованість за процентами за період з 16 січня 2015 року (початок заборгованості згідно з розрахунком Банку) до 31 жовтня 2017 року становить 324,61 грн. (348,48 х 34,8%) / 360 = 0,34 грн. процентів за 1 день. 0,34 грн. х 1019 днів + 28,15 грн. (заборгованість за відсотками на 16.01.2015 р.) - 50 грн. (погашення заборгованості) = 324,61 грн.

У зв'язку з тим, що стягнення пені та штрафу буде подвійною відповідальністю, що протирічить нормам ст.61 Конституції України, стягненню підлягає штраф, оскільки умови його стягнення в Умовах та Правилах виписані в зрозумілій для позичальника формі і, ознайомлювавшись з ними, відповідач міг зрозуміти порядок їх нарахування.

Вказаний штраф становить суму 533,65 грн.: 500 грн. (фіксована частина) та 33,65 грн. (процентна складова).

Таким чином відповідач повинен сплатити АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом у сумі 348,48 грн., заборгованість за відсотками у сумі 324,61 грн. та штраф у сумі 533,65 грн., що разом становить 1206,74 грн.

З урахуванням викладеного рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Банку.

Оскільки рішення суду скасовано, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги Банку задоволено на 8%, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2014 року у сумі 1206,74 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 348,48 грн., заборгованості за процентами у сумі 324,61 грн. та штрафу у сумі 533,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 320 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 19 грудня 2018 року.