Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/443/17 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 30 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №295/443/17 за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира, ухвалене 14 травня 2018 року суддею Зосименком О.М. у м. Житомирі, дата складення повного тексту рішення 22 травня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, просив стягнути на його користь за рахунок Державного бюджету солідарно з Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі Відділ), Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі Управління) 100000 грн завданої моральної (немайнової) шкоди та зобовязати останніх належним чином виконати свій обовязок зі стягнення заборгованості за виконавчим документом.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20.01.2010 Апеляційним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 1-10 про стягнення з ОСОБА_4 на його користь 18256,33 грн - матеріальної шкоди та 100000 грн - моральної. Відповідачі допустили неправомірну бездіяльність у виконанні даного судового рішення, що підтверджено постановами Вінницького адміністративного суду від 01.04.2016 та 27.07.2016. Такими діями Відділу та Управління, йому завдано моральної шкоди, яка полягала у порушенні його нормальних життєвих звязків, стосунків з оточуючими, та яку він оцінює в розмірі 100000 грн.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 14.05.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом списання з рахунку призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади на користь ОСОБА_1 7000 грн у відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. У решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник Відділу, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати зазначене судове рішення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 7000 грн та ухвалити у цій частині нове про відмову у позові. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

На його думку, судом не враховано здійснення державними виконавцями всіх можливих, визначених законодавством, виконавчих дій з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів за обставин відсутності доходу у боржника. Крім того, вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів завдання йому моральної шкоди діями чи бездіяльністю працівників Відділу, а тому суд дійшов помилкового висновку про стягнення на його користь грошових коштів на відшкодування такої шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи представники Відділу, Управління та треті особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судове засідання не зявились. Представник Відділу надіслав заяву про відкладення розгляду справи посилаючись на перебування державного виконавця Янчинської О.С. у відпустці. Представник Управління також просив відкласти розгляд справи, посилаючись на його завантаження. Третя особа ОСОБА_2 доказів про неможливість явки до суду у звязку із перебуванням у відпустці не надала. Третя особа ОСОБА_3 про причини неявки не повідомила.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідачі у справі є юридичними особами з певним штатом працівників, а тому могли забезпечити явку іншого представника у судове засідання, суд апеляційної інстанції розглянув справу у відсутність представників відповідачів та третіх осіб.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення враховуючи наступне.

За змістом ст. 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.01.2010 Апеляційним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 1-10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 18256,33 грн - матеріальної шкоди та 100000 грн - моральної.

З серпня 2011 року по серпень 2014 року Відділом не вчинялися дії з примусового виконання даного судового рішення, а інші дії вчинені у 2016 році носили формальний характер. При цьому Управлінням не здійснювався контроль за державними виконавцями Відділу.

Тривалим невиконанням судового рішення позивачеві завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, змінах у його життєвих стосунках. Останній, оскаржуючи дії та бездіяльність відповідача, витрачав значний час на відновлення порушених прав, що негативно вплинуло на його емоційний та психічний стан.

Встановивши зазначені обставини, суд дійшов правильного висновку про фактичну бездіяльність державних виконавців та наявність підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди.

Обставини щодо допущення відповідачами неправомірної бездіяльності у виконанні судового рішення встановлені постановами Вінницького окружного адміністративного суду від 01.04.2016 у справі № 802/160/16-а та від 27.07.2016 у справі №802/879/16-а та не потребують додаткового доказування, а тому доводи апеляційної скарги щодо недопущення такої бездіяльності та здійснення державним виконавцем всіх необхідних виконавчих дій є безпідставними (а.с.8-28 т. 1)

Відшкодовуючи моральну шкоду позивачеві та визначаючи її розмір, суд обґрунтовано виходив із доведеності цих позовних вимог, врахував обставини справи, тривалість виконання судового рішення, встановлену неправомірність бездіяльності державних виконавців, а також правильно виходив з принципів розумності, виваженості та справедливості. Тому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги Відділу у цій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 07 вересня 2018 року.