Провадження № 2-о/127/894/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявники звернулися до суду з заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст.175, 177, 294 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, зі змісту заяви вбачається, що заявники просять встановити: факт, що записи «гр. ОСОБА_5» у свідоцтві про народження ЯС №038469 та «громадянин ОСОБА_6» у свідоцтві про одруження ІІ-АГ №248911 здійснено відносно однієї і тієї ж особи ОСОБА_4, який помер 12.12.2012 року; факт приналежності ОСОБА_1 до польської національності; факт приналежності ОСОБА_2 до польської національності.

Що стосується заявленої вимоги про встановлення факту, що записи «гр. ОСОБА_5» у свідоцтві про народження ЯС №038469 та «громадянин ОСОБА_6» у свідоцтві про одруження ІІ-АГ №248911 здійснено відносно однієї і тієї ж особи ОСОБА_4, який помер 12.12.2012 року, суд вважає за можливе зазначити наступне.

Так, інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права.

Проте, при розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі певного документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах, або факт вчинення актових записів громадянського стану відносно однієї і тієї ж особи.

А тому, вищезазначену вимогу заявникам слід конкретизувати.

Що ж стосується заявлених вимог про встановлення факту належності заявників до польської національності, то суд вважає за можливе зазначити наступне.

Цивільна юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про органи реєстрації громадянського стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається зі змісту заяви та доданих документів у заявників виник спір щодо внесення змін до актового запису про їх народження в частині національності з «українець» на «поляк», тобто акту індивідуальної дії, в якому суб`єктом владних повноважень є відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, а тому даний спір має встановлені нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознаки публічно-правових відносин і повинен вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Тому, звернення заявників до суду в частині встановлення факту приналежності заявників до польської національності, шляхом подання вищезазначеної заяви в порядку цивільного судочинства (окреме провадження), є невірним способом захисту порушених прав, оскільки дані вимоги підлягають захисту в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, згідно Витягу з судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, Верховного Суду України від 01.01.2012 року не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності.

А тому, заявникам слід уточнити зміст заявлених вимог та прохальну частину заяви.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.185 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.95, 175, 177, 185, 260, 261, 294 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишити без руху та надати заявникам строк для усунення вказаних недоліків до 30 грудня 2018 року, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: