РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2014/18

провадження у справі №2/0285/950/18

30 серпня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді………………………..ОСОБА_1

за секретаря судового ОСОБА_2,

відповідача………………………………………….Саух Р. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський

за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на час навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на час його навчання, та додаткові витрати в розмірі ? частини вартості навчання.

В обґрунтування позову зазначає, що його батько ОСОБА_4 перебував у шлюбних відносинах з його матір`ю, ОСОБА_5 по 16 листопада 2006 року. На даний час є повнолітнім, та навчається у Рівненському державному гуманітарному університеті на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Одній матері тяжко утримувати сина який знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина.

Позивач в судове засідання не прибув, в письмовій заяві до суду просив слухати справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що може сплачувати аліменти в розмірі 350 грн., оскільки офіційно не працює.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивача по справі, який з 2017 року навчається в Університеті. Строк навчання чотири роки до 2021 року.

Домовленості про утримання спільного дорослого сина, який продовжує навчання, відповідач з матірю позивача не досягли.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму.

Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, син відповідача ОСОБА_6, який на момент розгляду справи досяг повноліття, навчається в Університеті, який розташований в м. Рівне; проживає на період навчання за місцем розташування навчального закладу в гуртожитку; йому не виповнилось 23 роки та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, неможливість його працевлаштування, незадовільний стан здоровя або будь-яких доказів на спростування доводів позивача в частині стягнення з нього аліментів саме у твердій грошовій сумі, суду надано не було.

Відповідач є працездатною особою, не надає добровільно своєму сину матеріальну допомогу на його утримання; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своєму сину, ОСОБА_3, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти на його утримання.

На думку суду, позовні вимоги безпідставно та необґрунтовано завищені.

Враховуючи визначений розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (з 01.05.2018 року 1841 грн. Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»); відсутність у позивача інших джерел фінансування, окрім матеріальної допомоги з боку батьків, які в свою чергу обоє працездатні; розмір середньої заробітної плати по Житомирській області (згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області станом на липень 2018 року вона становила 7733 грн.) суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в сумі 800 грн. щомісячно. Це відповідатиме як інтересам сина, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Доводи позивача про те, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти, незалежно від його матеріального стану, оскільки лише та обставина, що на батьків покладено обовязок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги є безпідставною, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Позивачем не була доведена можливість сплати відповідачем аліментів у визначеному в позові розмірі.

Щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання в розмірі ? витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Однак, витрати на оплату навчання є витратами на розвиток дитини, і вони охоплюються загальним розміром стягнутих аліментів. Ці витрати не є додатковими.

Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання повнолітніх доньки, сина, які навчаються, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне утримання позивача.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191, 199 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_3 (11703, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (11215, с. Сімаківка, Ємільчинський район, Житомирська область, РНОКПП НОМЕР_2) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1), на його утримання, у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно до закінчення навчання, починаючи з дня звернення до суду 11.06.2018 року до 01.06.2021 року.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання повного судового рішення 04.09.2018 року.

Головуюча Л. Й. Савицька