Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 554/1400/15-ц

провадження № 61-9619св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Банк Форум», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум», фізична особа-підприємець ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, у складі судді Січиокно Т. О., від 01 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області, у складі колегії суддів: Акопян В. І., Гальонкіна С. А., Лобова О. А., від 25 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум», банк), в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) про визнання поруки припиненою.

Позовна заява ОСОБА_2 мотивована тим, що 19 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Форум» (далі - ВАТ «Банк Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ФОП ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0052/07/25-KL, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у формі невідновлювальної кредитної лінії для придбання та ремонту нежитлових будівель та споруд, загальною площею 11 464, 20 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 15 150 000 грн, зі сплатою 16 % річних та кінцевим строком повернення до 18 грудня 2012 року.

19 грудня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено договори поруки, відповідно до умов яких поручителі зобов'язалися нести солідарну відповідальність у випадку невиконання ФОП ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором № 0052/07/25-KL від 19 грудня 2007 року.

У період з липня 2008 року по 09 липня 2010 року між банком та ФОП ОСОБА_3 було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору № 0052/07/25-KL від 19 грудня 2007 року, якими внесено зміни до указаного кредитного договору про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами до 21 % річних.

ОСОБА_2 посилалась на те, що внесення змін додатковими угодами до кредитного договору щодо збільшення розміру процентної ставки було здійснено без згоди поручителя на такі зміни, що призвело до збільшення обсягу її відповідальності, а тому порука є припиненою з 01 липня 2008 року.

Також ОСОБА_2 звертала увагу на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у складі колегії суддів: Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Лесько А. О., Хопти С. Ф, Червинської М. Є., від 21 листопада 2012 року у справі № 2-369/11 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договорів поруки припиненими, скасовано рішення Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2012 року у частині вирішення первісного позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_5 про стягнення з неї боргу за кредитним договором та у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_5 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договору поруки припиненим і залишено у цій частині в силі рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2011 року, яким ПАТ «Банк Форум» відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 та визнано припиненим з 01 липня 2008 року договір поруки № 0052/07/25, укладений 19 грудня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_5

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просила суд визнати припиненою з 01 липня 2008 року поруку за договором, укладеним між нею та банком 19 грудня 2007 року № 0052/07/25 KL/S-5.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволення заявлених позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що внаслідок внесення до договору кредиту умов щодо підвищення процентів без відповідного внесення змін до спірного договору поруки обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2 збільшився без її на те згоди, а тому порука по указаному договору є припиненою. Проте, позивач звернувся до суду з позовом із пропуском строку позовної давності.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що суд правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог, однак, за правилами статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з'ясували обставини справи, при вирішенні спору по суті не врахували, що порука є припиненою, а заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності було подано під час судових дебатів.

05 вересня 2016 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

У жовтні 2016 року ПАТ «Банк Форум» подано заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в яких вказує на її необґрунтованість та безпідставність.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 листопада 2018 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», ФОП ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що 19 грудня 2007 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ФОП ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0052/07/25-KL, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кошти у формі невідновлювальної кредитної лінії для придбання та ремонту нежитлових будівель та споруд, загальною площею 11 464, 20 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з максимальним лімітом заборгованості у сумі 15 150 000, 00 грн до 18 грудня 2012 року зі сплатою 16,5 % річних. Згідно умов договору ФОП ОСОБА_3 зобов'язувалася своєчасно погашати суму кредиту, сплачувати проценти у розмірах і в строки, визначені кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між банком та позичальником було укладено у цей же день іпотечний договір № 0052/07/25-KL/S-1 нежитлових будівель та споруд, загальною площею 11 464, 20 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать їй на праві власності.

Також 19 грудня 2007 року між банком, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладено договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов'язалися солідарно відповідати разом з позичальником за виконання умов кредитного договору.

Додатковими угодами № 1-24, які були укладені між банком та ОСОБА_3 01 липня 2008 року, 23 жовтня 2008 року, 30 грудня 2008 року, 30 січня 2009 року, 30 березня 2009 року, 31. березня 2009 року, 30 квітня 2009 року, 29 травня 2009 року, 26 червня 2009 року, 29 липня 2009 року, 28 серпня 2009 року, 02 вересня 2009 року, 30 вересня 2009 року, 22 жовтня 2009 року, 02 грудня 2009 року, 07 грудня 2009 року, 29 грудня 2009 року, 20 січня 2010 року, 02 березня 2010 року, 22 березня 2010 року, 07 квітня 2010 року, 09 червня 2010 року, 09 липня 2010 року та 22 липня 2010 року, сторони внесли зміни до кредитного договору, укладеного між ними, у тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами. Відповідно до умов вказаних додаткових угод було внесено зміни до кредитного договору про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами до 21% річних.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2011 року у справі № 2-369/11 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договорів поруки припиненими у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» відмовлено, а позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 задоволено. Визнано договори поруки № 0052/07/25, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_5, № 0052/07/25, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4, № 0052/07/25, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_6, № 0052/07/25, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2, припиненими з 01 липня 2008 року.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2012 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2011 року скасовано. Стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору 0052/07/25-KL від 19 грудня 2007 року у розмірі 9 219 237, 12 грн. Звернуто у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом надання ПАТ «Банк Форум» права продажу будь-якій особі покупцеві та отримання коштів від продажу об'єкта нерухомого майна, а саме: нежитлових будівель та споруд загальною площею 11 464, 20 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договорів поруки припиненими відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2012 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2012 року у частині вирішення первісного позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_5 про стягнення з неї боргу за кредитним договором та у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_5 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договору поруки припиненими скасовано, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2011 року у цій частині залишено в силі.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Частина перша статті 559 ЦК України передбачає, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Для обчислення позовної давності застосовують загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Врахувавши те, що ПАТ «Банк Форум» у листопаді 2010 року звернувся із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а останні звернулись із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання договорів поруки припиненими, місцевий суд вірно вказав, що саме з цього часу (листопад 2010 року) позивач дізналась про порушення свого права, однак (повторно, з аналогічних підстав) до суду із позовом про визнання поруки за договором від 19 грудня 2007 року припиненою звернулась лише у листопаді 2015 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

Встановивши наявність порушеного права позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про застосування положень частини четвертої статті 267 ЦК України та правомірно відмовив ОСОБА_2 у задоволенні заявлених позовних вимог, застосувавши наслідки спливу позовної давності, про що було заявлено відповідачем у заяві від 21 квітня 2016 року (а.с. 157).

Суд першої інстанції виконав вимоги статті 212 ЦПК України, 2004 року, щодо оцінки доказів і статті 213 ЦПК України, 2004 року, щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Апеляційний суд, відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, 2004 року, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

За правилами частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник

СуддіО. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта