Справа № 379/171/18 Головуючий у І інстанції Зінкін В. І.
Провадження № 22-ц/780/2823/18 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 58 07.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

7 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Сушко Л.П., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Таращанського районного підрозділу про визнання недійсним протоколу засідання комісії та скасування рішення комісії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним вище позовом, мотивуючи його тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1, в якому постійно проживає. 6.11.2017 року представниками Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» при проведенні перевірки лічильника нібито виявлено порушення та складено акт № К040439 про порушення ним Правил користування електричною енергією, а саме було виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводок до електричної мережі енергопостачальника (власника мереж) з порушенням схеми обліку: змонтовано з вихідних клем ввідного АП-50 поза засобом обліку провід з фази «А» на розетку та з фази «С» на автоматичний вимикач, з якого було підключено житловий будинок. Електроенергія, що споживалась по фазі «А» та «С» лічильником не враховувалась. 15.11.2017 року на підставі вказаного акту було прийняте рішення комісії Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом № 0181. Комісія дійшла висновку про нарахування йому обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН і у відповідності з Методикою обчислення об'єму електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 1357. Даним протоколом було визначено кількість недорахованої електричної енергії за період з 10.09.2016 року по 6.11.2017 року в загальній сумі 70 109,50 грн.

Позивач вказав, що ніякого втручання в електромережу приладу обліку електроенергії ним ніколи не допускалося. Відповідно до повідомлень-рахунків Таращанського РП він періодично сплачував рахунки за спожиту електроенергію. Жодного разу за багато років представники відповідача акти звірки з ним не складали та звірку не проводили, ніяких попереджень про відключення електроенергії за допущені порушення він не отримував. В акті № 536091 від 6.11.2017 року про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому зазначено, що прилади обліку мають вільний доступ. Попередня заміна лічильника та попереднє пломбування здійснювалось у третьому кварталі 2004 року з показниковим знаком відлікових пристроїв 6489,1. На той час акту про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому йому на підпис не давали, тобто ніяких зобов'язань він на себе не брав. Під час технічної перевірки 2017 року порушення пломб не виявлено, їх цілісність не порушена, про що зазначено в акті № 536091. Тож, це свідчить про те, що ніякого втручання з його боку в роботу електролічильника не було, оскільки пломби встановлені енергопостачальником і призначені для попередження таких втручань. А це в свою чергу свідчить про неможливість порушити схему обліку. З 2004 року по час проведення технічної перевірки 2017 року знімання показів засобів обліку проводилось представниками електропостачальника щомісячно відповідно до п. 21 Правил. За 13 років жодного разу не було зауважень щодо стану приладів обліку енергоспоживання. Сім'я позивача користується послугами енергопостачальної організації із стабільним середньомісячним споживанням. Відповідно до пункту 38 Правил енергопостачальник повинен проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольний огляд засобів обліку у побутових споживачів. Позивач має інвалідність 1 категорії ЧАЕС, статус інваліда війни і користується пільгами, наданими йому Законом України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту», в тому числі на користування електроенергією в кількості 150 кВт на місяць, які йому держава надає безкоштовно. Працівники Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» під час здійснення технічної перевірки почали роботу о 16 год. 30 хв., а в цю пору року на вулиці темно, і працювали вони з ліхтариком. Після встановлення лічильника 6.11.2017 року (акт № 536091) 22.11.2017 року працівники Таращанського РП без будь-яких попереджень і пояснень прийшли і змінили місце розташування лічильника (акт № 536275). Всі дії проводились в темний період доби, під ліхтарик (о 17 год. 00 хв.). Бажання перенести засіб обліку він не виявляв і таких дій не ініціював. Разом з актом про прийняття на відповідальне зберігання лічильника 6.11.2017 року він підписав акт про порушення, не знаючи цього, адже працівники РП пояснили, що він підписує згоду на заміну лічильника на новий.

У зв'язку з вищевикладеним, ОСОБА_2 просив суд визнати недійсним протокол № 0181 від 16.11.2017 року засідання комісії Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту К040439 та скасувати рішення комісії, оформлене протоколом № 0181 без дати про нарахування йому 70 109,50 грн. за використання необлікованої електроенергії.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що лічильник обліку електроенергії в його житловому будинку був поставлений працівниками електропостачальної організації, яка на той час обслуговувала м. Тараща, у 2004 році і ніхто з проживаючих у будинку до нього не торкався. Вони з дружиною в електриці мало чого розуміють, тому самі ми не могли допустити втручання і порушити схему обліку. У даному випадку свідки з боку відповідача вказали про розетку поруч з лічильником та вимикач, які вони бачили і які видно на фото в матеріалах справи, а також про дроти на дошці, де розташовані електроприлади, однак позивач переконаний, що при контрольному огляді ці прилади неможливо було не побачити і не зацікавитись їх походженням та часом встановлення. Останній контрольний огляд в його житловому будинку проводився у 2016 році, хоча повинен проводитися не менш як один раз на 6 місяців відповідно до затверджених графіків. Важливим моментом є те, що коли працівники Таращанського РП з'явились змінювати лічильник, ні він, ні його дружина жодним чином не заперечували і відразу допустили їх до засобу обліку, що свідчить про повну переконаність його, як власника двору, в тому, що він не допускав ніяких порушень та втручань до прибору електрообліку. З огляду його стан здоров'я, повідомлення працівників РП про те, що він з дружиною крадії, викликало у позивача шок, що у свою чергу негативно вплинуло на його свідомість, тому він автоматично підписував усе, що йому пропонували. Акт він не перечитував, і навіть не звернув уваги, що пункт 5 акту має включати перелік струмоприймачів, приєднаних до електричної мережі, та режим їх роботи. У протоколі № 0181 по розгляду акту про порушення, зокрема, в пункті 8 не зазначено ні обсягу неврахованої електричної енергії, не зазначена вартість, що є порушенням вимог абзацу 20 пункту 53 ПКЕЕН. Він вніс у пункт 4 протоколу свої пояснення та рішення комісії підписав, бо на той час з огляду на його психологічний стан йому не залишили вибору. Крім того, протокол комісії не датований. На засіданні комісії, яка розглядала акт про порушення, на нього і його дружину психологічно тиснули, у зв'язку з чим він погодився з працівниками РП, що єдиний вихід сплатити суму збитків, що і було зроблено відразу частково в обсязі 30% від нарахованої суми. Вагомим аргументом, який підтверджує невинуватість позивача є те, що він має пільги по оплаті за комунальні послуги, тому йому не було сенсу викрадати електроенергію. В акті про порушення не встановлено ознак втручання в розрахунковий засіб, пошкодження пломб. Позивач вважає, що визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права, оскільки оскаржуване протокольне рішення є санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні статті 76 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «Київобленерго» - адвокат Васильєв Д.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Свої вимоги мотивував тим, що позивачем не вірно обраний спосіб захисту, оскільки нормативні документи та договір про користування електричною енергією не передбачають таких способів захисту як скасування оперативно-господарської санкції, визнання недійсним та скасування протокольного рішення засідання комісії Таращанського РП ПрАТ «Київсобленерго» по розгляду акту № К040439. Оскаржуване протокольне рішення комісії безпосередньо не встановлює будь-яких обов'язків для позивача і містить рекомендації сплати відповідного донарахування. В разі відмови від сплати цих донарахувань зі сторони споживача передбачено спосіб захисту енергопостачальника в судовому порядку. Наявні нарахування не є санкціями. 6.11.2017 року уповноваженими працівниками Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» у відповідності до пункту 37 Правил проводилась перевірка об'єкту за місцем проживання ОСОБА_2, під час якої було виявлено пункту 48 Правил, а саме самовільне підключення електроустановок, стрмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. На місці у присутності позивача складено акт про виявлене порушення, зроблено фото та відеозапис. 15.11.2017 року комісією Таращанського РП товариства з розгляду актів про порушення ПКЕЕН у присутності ОСОБА_2 було розглянуто вищевказаний акт. Протокол та рахунок на оплату по акту ОСОБА_2 отримав після завершення роботи комісії. З рішенням комісії та нарахуванням згоден, про що свідчить підпис в протоколі. Була заява позивача щодо поетапного погашення суми заборгованості, складення графіка реструктуризації. Позивач сплатив 30% - 21000,48 грн., решту 49 109 грн. зобов'язався погасити на протязі 12 місяців. Товариством було підготовлено проект договору реструктуризації, який споживач відмовився підписувати та виконувати зобов'язання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

За правилом частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності того, що протокол засідання комісії Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту про порушення та рішення комісії, оформлене цим протоколом, про нарахування боргу за використання необлікованої електроенергії, складені з порушенням вимог ПКЕЕН. При цьому суд дійшов висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником особового рахунку № НОМЕР_1 отримувача електричної енергії у будинку за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачем електричної енергії.

6.11.2017 року уповноваженими представниками Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» у відповідності до пункту 37 ПКЕЕН при проведенні технічної перевірки за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення позивачем ПКЕЕН, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, зокрема пункту 48 вказаних Правил, яке полягало в самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку, а саме змонтовано з вихідних клем ввідного АП-50 поза засобом обліку провід з фази «А» на розетку та з фази «С» на автоматичний вимикач, з якого було підключено житловий будинок. Електроенергія, що споживалась по фазі «А» та «С» не обліковувалася. При контрольному огляді його виявити не можливо. Порушення було продемонстровано, про що було складений акт № К040439 від 6.11.2017 року, який підписаний чотирма представниками енергопостачальника та споживачем ОСОБА_2, який був присутнім при перевірці та який у вказаному акті зазначив, що до складено акта зауважень не має. Отже, у відповідності до пункту 53 ПКЕЕН він є дійсним. В акті зазначена схема, яка підтверджує таке підключення.

Крім того порушення ПКЕЕН було зафіксовано на фото-, відеозапису, які є доказами по справі та досліджені у судовому засіданні суді першої інстанції.

Даний акт про порушення був винесений на розгляд комісії актів порушення ПКЕЕН та нарахувань за ними, на якому був присутній позивач. На підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕН у відповідності до пункту 53 ПКЕЕН, пунктів 1.2., 3.1.5. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, з урахуванням величини розрахункового добового споживання, визначеного згідно Методики по пропускній здатності вилученого алюмінієвого дроту 32 А, було виконано розрахунок суми заборгованості з 10.09.2016 року по момент виявлення порушення ПКЕЕН - 6.11.2017 року, у розмірі 70 109,50 грн. Розрахунок зазначених збитків проведено за пунктом 3.5 методики за формулою 2.7. Методики за вказаний період у відповідності до діючих тарифів.

З рішенням комісії по розгляду акту № К040439 та нарахуванням ОСОБА_2 був згодний, про що свідчить його підпис в протоколі № 0181 від 15.11.2017 року, за наслідками розгляду якого було підтверджено факт виявленого порушення, кваліфіковано, що воно сталося з вини споживача та прийнято рішення, оформлене вказаним протоколом про нарахування суми збитків у відповідності до пункту 3.1.5 Методики про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил електричної енергії відповідно до Методики затвердженої Постановою НКРЕ 4.05.2006 року № 562 із змінами та доповненнями.

21.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 1878 про реструктуризацію заборгованості в сумі 70 109,50 грн., та внесення 30 % заборгованості в сумі 21 000 грн. Решту зобов'язався погасити на протязі 12 місяців по 4 092,46 грн. Згідно квитанцій 20.11.2017 позивач сплатив 21 000 грн.

При цьому відповідачем було підготовлено проект договору реструктуризації, який позивач відмовився підписувати.

Відносини між громадянами та енергопостачальником регулюються, зокрема, статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року. В п. 2 цих Правил передбачено, що самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Згідно п. 37 Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

За п. 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

За змістом статті 27 Закону України «Про електроенергетику» порушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що представником відповідача, інспектором ОСОБА_3, майстром ОСОБА_4, електромонтером ОСОБА_5, електромонтером ОСОБА_6, які були допитані судом першої інстанції в якості свідків, підтверджується те, що 6.11.2017 року ними було виявлено порушення позивачем ПКЕЕН, зокрема, здійснення ним безоблікового споживання електричної енергії. Зазначене порушення було продемонстровано позивачу, про що був складений відповідний акт, який вони, як представники енергопостачальника, та сам споживач підписали. В акті зазначена схема, яка підтверджує таке підключення, також було зроблено фотознімки порушення та відеозапис.

Однак, позивач не погоджуючись із тим, що ним були порушені ПКЕЕН у спосіб, який вказаний у акті про порушення № К040439 від 6.11.2017 року, зазначаючи, що поза лічильником він не підключався і в такий спосіб електроенергії не викрадав, а також не погоджуючись із рішенням комісії Таращанського РП з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, яке оформлено протоколом № 0181 від 15.11.2017 року на підставі якого йому нараховано суму збитків у відповідності пункту 3.5. Методики виявлення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією за період з 10.09.2016 по 6.11.2017 року в сумі 70 109,50 грн., просив суд визнати недійсним протокол 0181 від 16.11.2017 року по розгляду акту № К027820 від 6.11.2017 року про порушення Правил користування електроенергією у споживача, та скасувати рішення комісії, яке оформлено протоколом № 0181.

Так, пунком 53 зазначених Правил передбачається, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

На підставі акту електропостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Розмір завданих електропостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником електропостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності.

Розмір відшкодування збитків, заподіяних електропостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ.

Згідно до пункту 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною 4 статті 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини по справі та належним чином оцінив наявні у справі докази та покази свідків, які були допитані в ході судового розгляду, як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача, дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність позивачем порушення його прав працівниками відповідача при здійсненні своїх посадових обов'язків, а саме при огляді приладу обліку електроенергії, складанні акту про порушення ПКЕЕН у зв'язку з самовільним підключенням електроустановок, струмоприймачів або електропроводок до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, а також при прийняті рішення комісії відповідача з розгляду актів про таке порушення, оформлене протоколом № 0181 від 15.11.2017 року про нарахування обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН.

Суд перевірив докази, надані позивачем, а саме копію акту про порушення № К040439 від 6.11.2017 року, копію акту № 536091 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку від 6.11.2017 року, копії актів технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії № 275108 від 6.11.2017 року та 275284 від 22.11.2017 року, акт про передачу на відповідальне збереження приладу обліку від 22.11.2017 року, розрахунок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, копії звернень до посадових осіб ПАТ «Київобленерго» та відповіді, квитанції про сплату за електроенергію. Інші належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог суду не надані.

Разом з тим, визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено як спосіб захисту порушеного права, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору. Оскарження як дій лише щодо факту складення акта так і протоколу по його розгляду, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Так, стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, оскаржуваний акт № К040439 від 6.11.2017 року та протокольне рішення комісії № 0181 від 15.11.2017 року безпосередньо не встановлюють будь-яких обов'язків позивача, а є способом оформлення претензій енергопостачальника до споживача електричної енергії і містять рекомендації сплатити відповідні донарахування, не порушуючи жодних прав та інтересів позивача. В разі відмови від сплати цих донарахувань зі сторони позивача передбачено спосіб захисту інтересів енергопостачальника в судовому порядку (пункт 53 ПКЕЕН), тобто право енергопостачальника звертатись із позовом до суду про стягнення таких нарахувань.

Згідно із статтями 76, 89 ЦПК України акти, протоколи є лише документи, що фіксують певну інформацію, виступають у вигляді доказів, які підлягають оцінці судом, їх оскарження не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Відтак, протокол № 0181 від 15.11.2017 року може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, що виникає у правовідносинах між його учасниками, під час розгляду якого суд зобов'язаний дати йому оцінку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12.09.2011 року у справі № 6-25цс11 та від 06.06.2011 року у справі № 6-4ц11, в ухвалі Верховного Суду України від 7.03.2007, року, ухвалі від 13.07.2011 року у справі № 6-24667св10, постанові Верховного Суду України від 21.05.2011 року у справі 6-20цс11.

У зв'язку з наведеним, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що складений комісією протокол № 0181 від 15.11.2017 року засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕН № К040439 від 6.11.2017 року є лише фіксацією засідання комісії з розгляду акту про порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником електроенергії перевірки дотримання Правил користування електричною енергією, а прийняття комісією рішення, що оформлене у цьому протоколі щодо проведення нарахувань згідно з пунктом 48 ПКЕЕН за формулою № 3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН та визначення суми за недораховану електроенергію у розмірі 70 109,50 грн., не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім задекларованого права організації електропостачання звернутись в суд з вимогою щодо її стягнення, тоді як доводи позивача та його представника зводяться в основному щодо неправомірності нарахування вартості необлікованої електричної енергії.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на вище зазначене, обставини, на які позивач посилається в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Таращанського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, крім випадків визначених у частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Л.П. Сушко

В.О. Фінагеєв