Дата документу 11.10.2018 Справа № 554/7269/18
Провадження №2/554/2995/2018
УХВАЛА
11 жовтня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави
в складі головуючого судді Чуванової А.М.
за участю секретаря Садошенко М.П.,
за участю учасників справи:
представник позивача ОСОБА_1: ОСОБА_2,
представник відповідача: ОСОБА_3,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про стягнення заробітної плати,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В ході судового засідання надійшла заява позивача, про забезпечення позову, шляхом заборони Полтавському кооперативному коледжу будь-яким чином відчужувати автомобіль НОМЕР_1, а також заборонити передавати авто в оренду чи отримати під авто кредит.
Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви, просили задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши подану заяву про забезпечення позову, приходить до висновку про те, що вимоги заяви не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
В поданій заяві про забезпечення позову відсутні достатні підстави щодо необхідності забезпечення даного позову та докази того, що відповідач буде ухилятися від виконання можливого рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання; заявником не надано відомостей, що автомобіль НОМЕР_2 належить відповідачу, даних про його місцезнаходження.
Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи, що зазначене у заяві позивача майно не є предметом позову, не доведено належними та допустимими доказами, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача та не доведено, що відповідач в подальшому буде ухилятись від виконання такого рішення суду, заява позивача є такою, що не підлягає задоволенню.
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, та фактично накладення арешту на майно відповідача, це заборона власнику вище вказаного майна користуватися ним, що порушить його права як власника на користування своїм майном.
За наведених обставин вжиття заходів забезпечення позову вказаним на зазначене майно є неможливим, в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про стягнення заробітної плати- відмовити.
Апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду до Полтавського апеляційного суду.
У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Повний текст ухвали складено 16.10.2018 року.
Суддя : А.М.Чуванова