КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/3125/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5115/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Усатової І.А., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житла, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка згідно договору дарування від 22 серпня 1996 року була подарована батьком позивачки - ОСОБА_1 Посилаючись на те, що в даній квартирі проживає ОСОБА_1 зі своєю дружиною ОСОБА_3 та двома малолітніми дітьми, що перешкоджає позивачці, як власнику проживати та повноцінно використовувати у своїх інтересах дану квартиру, позивачка просила виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла. (а.с.2-6)

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року було відкрито провадження у справі. (а.с.33)

27 вересня 2018 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левицького Р.В., третя особа Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, в якому просив:

- визнати недійсними: договір дарування від 22 серпня 1996 року, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. та зареєстрований в реєстрі за №3540; дублікат договору дарування від 22 серпня 1996 року, виданий 12 березня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЛевицькимР.В. та зареєстрований в реєстрі за №1170; дублікат договору дарування, серія на номер: 1137, виданий 26 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В.;

- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левицького Р.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 33172497 від 26 грудня 2016 року. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 посилався на те, що не укладав та не підписував договору дарування квартири від 22 серпня 1996 року, який було посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. та зареєстрований в реєстрі за №3540, що свідчить про підроблення документів. ОСОБА_1 вважав, що зазначені у зустрічному позові обставини виникли з одних правовідносин - права власності на квартиру, пов'язані з первісним позовом і їх спільний розгляд є доцільним, оскільки внаслідок задоволення зустрічного позову буде виключено задоволення первісного позову. (а.с.125-130)

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса КМНО Левицького Р.В., третя особа: ГТУЮ у місті Києві про визнання недійсним договору та визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житла повернуто заявнику. Роз'яснено, що повернення зустрічного позову не обмежує право ОСОБА_1 звернутися до суду з позовною заявою на загальних підставах. (а.с.134-135)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, просив скасувати ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання об'єднання в одне провадження з первісним позовом вимог за зустрічним позовом. На обґрунтування скарги зазначив, що зустрічний позов пов'язаний з первісним позовом і їх спільний розгляд є доцільним, оскільки вони виникли з одних правовідносин - права власності на квартиру. Вказував, що внаслідок задоволення зустрічного позову може бути повністю виключена можливість задоволення первісного позову. (а.с.138-140)

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5 направив до суду відзив, в якому із посиланням на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просив відмовити у її задоволенні, а ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року залишити без змін. Вказував, що 06 червня 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_2 та не скористався процесуальним правом на подання зустрічного позову за правилами ЦПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, або згідно ч. 1 ст. 193 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року) - до подання відзиву на позовну заяву. Вважав, що процесуальна позиція і дії ОСОБА_1 зводяться до того, що він не бажає в добровільному порядку залишати належну на праві власності ОСОБА_2 квартиру та намагається відтермінувати час його виселення з квартири. (а.с.162-164)

Пунктом 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житла, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 червня 2017 року, зазначено, що відповідачі мають можливість не пізніше дати розгляду справи в судовому засіданні подати письмові заперечення проти пред'явленого позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, а також роз'яснено, що сторони зобов'язані подати суду докази до початку розгляду справи по суті. (а.с.33)

Відповідно до частини першої статті 122 ЦПК України 2004 року суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Направлення сторонам копії зазначеної ухвали та встановлення строку для подання відзиву на позовну заяву нормами ЦПК України 2004 року не передбачено.

При цьому, за наявною в матеріалах справи розпискою, 16 червня 2017 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року та судову повістку на судове засідання, призначене на 20 червня 2017 року. (а.с.48)

Також, за поданим 16 червня 2017 року до районного суду клопотанням ОСОБА_1 просив перенести судове засідання на іншу дату у зв'язку з неможливістю приймати участь в розгляді справи 20 червня 2017 року, а також для ознайомлення з матеріалами справи та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи адвокату. ОСОБА_1 повідомив, що отримав копію позовної заяви лише 16 червня 2017 року. (а.с.49)

У судове засідання, призначене районним судом на 20 червня 2017 року особи які беруть участь у справі не з'явились, розгляд справи було призначено судом на 16 листопада 2017 року. (а.с.51-54)

16 листопада 2017 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що вона як представник відповідача вступила в справу лише 16 листопада 2017 року та не ознайомлена з матеріалами справи, а крім того 16 листопада 2017 року зайнята в іншій судовій справі. (а.с.55-56)

У судове засідання, призначене районним судом на 16 листопада 2017 року особи які беруть участь у справі не з'явились, розгляд справи було призначено судом на 07 червня 2018 року. (а.с.71-74)

29 травня 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 була ознайомлена з матеріалами справи. (а.с.77)

Доказів того, що ОСОБА_1, або його представники звертались до суду із клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи, або доказів неможливості ознайомитись з матеріалами справи до 29 травня 2018 року матеріали справи не містять.

06 червня 2018 року судом отримано відзив ОСОБА_1 на позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житла. (а.с.78-79)

Згідно з частиною першою статті 123 ЦПК України 2004 року відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним, справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Частиною сьомою статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з частиною третьою статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 з 16 червня 2017 року був обізнаний про знаходження в провадженні суду справи за позовом ОСОБА_2, як особисто, так і за допомогою представника мав можливість ознайомитися з матеріалами справи, та протягом тривалого часу перебування справи в провадженні суду міг подати зустрічний позов до дати подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 (з 16 червня 2017 року до 06 червня 2018 року).

З огляду на викладене, оскільки спільний розгляд зустрічного та первісного позову в одному провадженні є недоцільним, а також зустрічний позов ОСОБА_1 подано лише 27 вересня 2018 року (більш ніж через 3 місяці після подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_2), колегія суддів погодилася з висновками суду першої інстанції, що зустрічний позов ОСОБА_1 поданий з порушенням вимог чинного процесуального законодавства, а саме з пропуском строку, передбаченого статтею 193 ЦПК України, тому дійшов обґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви на підставі ч. 3 ст. 194 ЦПК України.

При цьому, районним судом правомірно та обґрунтовано зазначено, що повернення зустрічного позову не обмежує право ОСОБА_1 звернутися до суду з позовною заявою на загальних підставах.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 21 грудня 2018 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова