04 вересня 2018 року м. Кремінна
Справа № 414/1829/18
Провадження № 2/414/466/2018
Кремінський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Безкровного І.Г.,
за участю секретаря с/з ОСОБА_1,
позивача ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про позбавлення права користування жилим приміщенням,
ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення права користування жилим приміщенням.
В обґрунтвання позову зазначається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Садовий, 21. За вказаною адресою зареєстрований її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
Однак відповідач з 2005 року, тобто більше 12 років за вказаною адресою не проживає. У 2005 році відповідач виїхав у невідомому напрямку та добровільно не знявся з реєстрації, що перешкоджає позивачу у здійсненні права власності на зазначений житловий будинок. У звязку з цим позивач вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом за захистом своїх прав.
У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити позов. Позивач пояснила, що її син ОСОБА_4 з 2005 року періодично виїздив закордон, а у 2013 році остаточно виїхав до Російської Федерації і з того часу не проживає у її будинку за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Садовий, 21, його місцезнаходження їй невідоме, жодних контактів з ним вона не підтримує. В той же час, факт реєстрації відповідача у її будинку перешкоджає їй в отриманні субсидії зі сплати комунальних послуг.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки ним не повідомлялися, відзиву на позову він не подав, а позивач та її представник не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що перебуває з позивачем у дружніх стосунках, остання має рідного сина ОСОБА_4, який тривалий час проживав у будинку позивача за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Садовий, 21, однак приблизно у 2013 році виїхав у Російську Федерацію і з того часу ОСОБА_5 його не бачила, за вказаною адресою відповідач більше не проживає.
Заслухавши позивача, представника позивача та свідка, повно, всебічно і обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані суду докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2005, зареєстрованого в реєстрі за № 837 державним нотаріусом Кремінської державної нотаріальної контори Луганської області, набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Садовий, 21 (а.с. 9). Зазначені обставини також підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7151452 від 03.05.2005, виданого Комунальним підприємством «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації», а також технічним паспортом на вказаний будинок (а.с. 10, 14-16).
Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої адміністратором відділу адміністративних послуг виконавчого комітету Кремінської міської ради Луганської області за № 4255 від 12.07.2018, позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. У зазначеному будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є рідним сином позивача (а.с. 17). Зазначені обставини також підтверджуються домовою книгою на вказаний будинок (а.с. 11-13).
З характеристикики умов проживання від 06.07.2018 вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак фактично за вказаною адресою не проживає за вказаною адресою (а.с. 18).
Як зазначається у ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316, 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин. У звязку з цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником будинку за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Садовий, 21, в якій залишається зареєстрованим її рідний син відповідач ОСОБА_4, місце перебування якого позивачу невідоме та який з 2013 року не проживає за вищевказаною адресою, і що позбавляє позивача права вільно користуватися та розпоряджатися належною їй власністю.
Враховуючи зазначені обставини, а також той факт, що ОСОБА_4 не проживає за адресою своєї реєстрації понад рік, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні характеристикою умов проживання від 06.07.2018 та показаннями свідка, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, до ОСОБА_4 (місце реєстрації: Луганська область, м. Кремінна, пров. Садовий, 21) про позбавлення права користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Садовий, 21.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Кремінського районного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя І.Г. Безкровний