Тернівський районний суд міста ОСОБА_1
Дніпропетровської області
Справа № 215/5324/18
Провадження 2-о/215/104/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді: Красюк К.І.;

секретар судового засідання: Паращенко В.Д.

за участю:

заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Тернівський районний у місті ОСОБА_1 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

16.11.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_4 щодо двох малолітніх дітей

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

В обґрунтування заяви зазначила, що відомості про батька дітей були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - зі слів матері. З батьком дітей заявника ОСОБА_4, протягом всього часу їх знайомства та спілкування - з січня 2008 року були непрості відносини, які то припинялись, то знов поновлювались. Але,

ОСОБА_4 весь час визнавав себе батьком дітей, яких народила заявниця, незважаючи на їх особисті відносини, вони спільно виховували своїх дітей. Через 10 років - 25 травня 2018 року між заявником та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. ОСОБА_4 разом заявником планували записати його батьком їх спільних дітей, змінити їм прізвище та по батькові в документах. Однак, 16 жовтня 2018 року

ОСОБА_4 загинув під час виконання ним трудових обовязків на території

ПрАТ «ПівнГЗК». Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення документів на неповнолітніх дітей для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в заяві, наполягали на їх задоволенні. ОСОБА_2 додатково пояснила суду, що записала по батькові своєї дочки ОСОБА_7 як Євгеніївна, оскільки на той час в них із ОСОБА_4 були складні стосунки, вони посварилися, а тому вона таким чином хотіла йому дошкулити. Ім'я батька у свідоцтві про народження є вигаданим, жодних інших стосунків з чоловіками вона не підтримувала.

Представник заінтересованої особи Тернівського районного у місті ОСОБА_1 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність та при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8, допитана в судовому засіданні, пояснила, що знає заявницю з літа 2008 року, коли її син, ОСОБА_4, вперше познайомив її з на той час ОСОБА_9. Восени 2008 року їй стало відомо, що заявниця завагітніла від її сина, однак через складні стосунки вони так і не одружилися та деякий час проживали окремо. Коли її онучці - ОСОБА_5, яка народилася 04.06.2009 року, виповнилося 3 роки, її син та заявниця відновили стосунки та почали проживати в цивільному шлюбі, разом винаймали житло. Згодом, у 2014 році в них народився син - ОСОБА_6 ОСОБА_4 за життя визнавав дітей за рідних, опікувався ними, допомагав матеріально, приймав активну участь у шкільному житті старшої доньки. ОСОБА_8, також завжди вважала дітей своїми онуками, та проти встановлення батьківства її сина відносно дітей заявниці, не заперечує.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_9 знає давно, ще зі шкільного віку, приблизно з 2001 року. Про свою першу вагітність заявниця повідомила їй у жовтні 2008 року та розповіла, що батьком дитини є ОСОБА_4 Особисто вона познайомилась з цивільним чоловіком заявниці ОСОБА_4, приблизно у 2012 році. Ганна та Олександр жили як одна сім'я, винаймали квартиру, а у 2014 році них народилась друга дитина син ОСОБА_11, якого свідок ОСОБА_10 похрестила. Олександр завжди визнавав своє батьківство щодо обох дітей, приймав активну участь у їх вихованні, матеріально забезпечував сім'ю.

Вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження

серії І-КИ № 230545, виданого 15 червня 2009 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про народження 04 червня 2009 року ОСОБА_5, її батьками записані

ОСОБА_12 та ОСОБА_9. Також, згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 497303, виданого 01 липня 2014 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження 17 червня 2014 року

ОСОБА_6, його батьками записані ОСОБА_13 та ОСОБА_9 (а.с. 5-6).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 416793, виданого 25 травня 2018 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 уклали шлюб,

та дружина отримала прізвище чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 9).

16 жовтня 2018 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 831025 від 18.10.2018 р. (а.с. 10).

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, а нормами цієї статті передбачено,що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У відповідності до ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Будучи попередженими про кримінальну відповідальність, допитані в судовому засіданні свідки надали свідчення, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дійсно на час ймовірного зачаття старшої дитини перебували у інтимних стосунках, а на час народження другої дитини вони перебували у фактичних шлюбних відносинах і спільно проживали з 2012 року.

Надані в судовому засіданні пояснення свідків є логічними, послідовними та співпадають між собою, а тому дані докази є належними, допустимими та достатніми.

Крім того, судом були досліджені надані заявницею фото та відео, з яких вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дійсно перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім'єю.

Отже здобуті судом докази в своїй сукупності у вигляді показань свідків, письмових доказів свідчать про ту обставину, що ОСОБА_4 є батьком двох малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Крім того, слід звернути увагу, що нормами Сімейного кодексу передбачено встановлення факту батьківства на підставі будь-яких відомостей, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. З врахуванням того, що ОСОБА_4 на час розгляду справи помер, а законодавець згідно ст. 130 Сімейного кодексу України надав можливість встановлювати факт батьківства дитини у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю, за рішенням суду, то такий факт може бути встановлений лише саме показами свідків та письмовими документами,

а можливість проведення судової генетичної експертизи в даній конкретній справі на даний час відсутня.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи надані суду письмові докази, покази свідків, суд вважає, що зазначений факт батьківства знайшов своє підтвердження у суді, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з цим заява підлягає задоволенню, оскільки саме наявність родинних відносин між померлим ОСОБА_4 та малолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 породжує юридичні наслідки.

Судові витрати відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер

16 жовтня 2018 року, є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Внести відповідні зміни до актового запису №393 від 15 червня 2009 року, складеного Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про народження ОСОБА_5, де в графі «батько» зазначити ОСОБА_4, громадянин України, змінивши прізвище дитини «Бруй» на «Борисенко», по батькові «Євгеніївна» на «Олександрівна».

Внести відповідні зміни до актового запису № 446 від 01 липня 2014 року, складеного Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження ОСОБА_6, де в графі «батько» зазначити ОСОБА_4, громадянин України, змінивши прізвище дитини «Бруй» на «Борисенко».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_1.

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, адреса місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26.

Заінтересована особа: Тернівський районний у місті ОСОБА_1 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, адреса місцезнаходження: 50079, Дніпропетровська область,

м. Кривий Ріг, площа Петлякова, 1.

Суддя: К.І. Красюк