РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого-судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

з участю представника позивача

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний виконавець ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання,

встановив:

В липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ „Укрсоцбанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний виконавець ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису від 27 жовтня 2017 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за номером 23688 таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що виконавчий напис не відповідає вимогам закону, вимоги ПАТ Укрсоцбанк до неї не є безспірними, на сьогоднішній день судом розглядається справа за позовом банку до неї про стягнення заборгованості за тим самим кредитним договором.

У відзиві на позов відповідач просить в позові відмовити повністю, зазначає, що ним нотаріусу були надані всі передбачені законодавством документи, необхідні для вчинення виконавчого напису, в суді перебуває справа про стягнення сум за кредитом, відсотками, інфляційних втрат за кредитом та відсотками, в той час, як виконавчий напис вчинено щодо сум за кредитом та відсотками за користування кредитом, які є безспірними.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час слухання справи.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, якою просить розглядати справу без його участі.

Приватний виконавець ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що 28 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого є ПАТ „Укрсоцбанк, та ОСОБА_2, ОСОБА_5 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № 881/17-ГД 3.

28 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до генерального договору про надання кредитних послуг № 881/17-ГД 3 від 28. 05. 2008 р., за умовами якої банк зобовязався надавати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, строковості відповідно до основних положень договору. Надання кредиту сторони визначили в межах максимального ліміту заборгованості 257 000,00 (двісті пятдесят сім тисяч) доларів США.

В квітні 2017 року ПАТ Укрсоцбанк звернулось до Хмельницького міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення солідарно заборгованості за додатковою угодою № 1 від 28 травня 2008 року до генерального договору про надання кредитних послуг № 881/17-ГД 3 в розмірі 1 328 413,97 грн. кредитних коштів, 643 569,51 грн. відсотків за користування кредитом, 47 905,32 грн. інфляційних втрат за кредитом, 69 378,97 грн. інфляційних втрат за відсотками по кредиту (справа № 686/7539/17).

18 січня 2018 року судом у справі № 686/7539/17 було призначено економічну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання, який дійсний розмір заборгованості відповідачів перед позивачем за кредитним договором.

27 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, яким з ОСОБА_2 на користь ПАТ Укрсоцбанк стягнуто заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг № 881/17-ГД 3 від 28 травня 2008 року та додатковою угодою № 1 до генерального договору № 881/17-ГД 3 від 28 травня 2008 року в розмірі 1 328 413,97 грн. кредитних коштів та 643 659,51 грн. відсотків за користування кредитом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Як вбачається зі спірного виконавчого напису нотаріуса, ним з ОСОБА_2 стягнуто 1 328 413,97 грн. основного боргу та 643 659,51 грн. відсотків за додатковою угодою № 1 до генерального договору про надання кредитних послуг № 881/17-ГД 3 від 28 травня 2008 року.

Ці ж суми 1 328 413,97 грн. основного боргу та 643 659,51 грн. відсотків за додатковою угодою № 1 до генерального договору про надання кредитних послуг № 881/17-ГД 3 від 28 травня 2008 року ПАТ Укрсоцбанк просить стягнути з ОСОБА_2 за позовом, який ним подано до Хмельницького міськрайонного суду.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при вчиненні спірного виконавчого напису не було дотримано одну із умов для його вчинення, а саме безспірність заборгованості, за таких обставин. Крім того, банк звертаючись до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, достеменно знав про наявність судового спору між ним та ОСОБА_2, однак не повідомив про нього нотаріуса щодо відсутності спору та суми заборгованості. За таких обставин спірний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконання.

Керуючись ст.ст.4,5,12,13,81, 83, 264-265,354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 27 жовтня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 23688 таким, що не підлягає до виконання.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О.М. Палінчак