РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22 листопада 2008 року, вона уклала з відповідачем шлюб у Великожитинській сільській раді Рівненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 13, який розірвано на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26.08.2011 року у справі №2-1591/11.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження . Рішенням Рівненського районного суду від 07 березня 2012 року у справі №2-2326/11 з відповідача - ОСОБА_4 стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитиною.

З моменту постановлення рішення про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_6, її матеріальний стан змінився у звязку зі здорожчанням життя та інфляційними процесами.

Крім того законодавець змінив мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 50% (ч. 2 ст. 182 СК України).

Дитина навчається у школі, що потребує значних матеріальних витрат.

Вона не може самостійно утримувати дитину, а розмір аліментів у сумі 400 грн., що сплачує відповідач, є занадто низьким і не покриває навіть часткових витрат на утримання дитини.

На сьогоднійшній день відповідач має заробіток, є працездатним здоровим чоловіком, має змогу утримувати свого сина.

Просила змінити розмір аліментів, визначених рішенням Рівненського районного суду, від 07 березня 2012 року у справі №2-2326/11 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 400,00 грн. на аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка ОСОБА_3, до початку судового засідання подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_1 підтримав позовну заяву в межах її доводів . Просив позов задовольнити. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав зазначених у відзиві, який подав ОСОБА_4 Вказав, що з 10.08.2013 р. відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, від цього шлюбу має одну дитину. Працює водієм, отримує невелику заробітну плату. Крім того, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки. Вказав, що відповідач періодично надає допомогу сину крім сплати аліментів. Вказав, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання сина не більше 1000 грн. Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов. З оглянутих заперечень на відповідь на відзив вбачається, що відповідач не погоджується з доводами позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що Рішенням Рівненського районного суду від 26.08.2011 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований 22.11.2008 року Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 13-розірвано. Рішенням Рівненського районного суду від 07 березня 2012 року у справі №2-2326/11 з відповідача - ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитиною. Свідоцтвом про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, актовий запис № 15, зареєстрований Новоукраїнською сільською радою Рівненського району Рівненської області. Згідно наданих позивачкою письмових доказів, встановлено, що син сторін, ОСОБА_5 , навчається у другому-Б класі Котівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рівненського району Рівненської області.

Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018р. в сумі 1860грн., з 1 липня - 1 944 грн., з 1 грудня - 2 027 грн. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що в позивачки виникло право на збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.З статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стороною позивача не надано суду достовірних доказів щодо щомісячного доходу відповідача на підтвердження його спроможності щодо сплати аліментів у визначеному позивачкою розмірі 2000,00 грн., щомісячно, та який відсоток ця сума становить від його доходу. Разом з тим, згідно наданої відповідачем довідки про доходи вих. № 0309-2018-1від 03.09.2018 р. вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований та його загальний дохід за період з 01.02.2018 р. по 31.07.208 р. становив 21918,18 грн. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, нім 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ЗУ від 17.05.2017р. В обгрунтуванні підстав звернення до суду ОСОБА_3 посилається саме на положення закону щодо мінімального розміру аліментів на дитину, який було змінено Законом України і є обов"язковим до виконання. У звязку з тим, що зміна розміру стягуваних аліментів не повязана із зміною матеріального стану сторін, а повязана із зміною в законодавстві стосовно розміру аліментів, вважаю за доцільне змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача з моменту предявлення позивачкою позову до суду, що на думку суду є справедливим по відношенню до неповнолітньої дитини. Суд також враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 07.03.2012 року у сумі 400 гривень на теперішній час є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого частиною другою статті 182 СК України. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Розмір аліментів підлягає до зміни та слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 30.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. У звязку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів припинити з 01.08.2018 р. подальше примусове виконання рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07.03.2012 р. про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів (справа № 2-2326/11) . В разі наявності заборгованості за вказаним виконавчим документом, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету .

На підставі ст.ст. 180, 184, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 , задовольнити частково .

Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 30.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. У звязку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів припинити з 01.08.2018 р. подальше примусове виконання рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07.03.2012 р. про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів (справа № 2-2326/11) . В разі наявності заборгованості за вказаним виконавчим документом, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в прибуток державного бюджету .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії МЮ № 200892, виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 13.04.2009 р.

Відповідач: ОСОБА_4, проживає:33000 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Повне рішення виготовлене - 18.12.2018 року

Суддя: О.В.Панас