Справа № 496/1416/18
Провадження № 2/496/1009/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Дигуляр А.С.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення аліментів у сумі 90968,98 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що позивачка по справі, є рідною донькою відповідача. Рішенням Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 25.07.2003 року, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання позивача, як на неповнолітню дитину відповідача, у розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, починаючи з 28 березня 2003 року і до настання повноліття позивачки, тобто до 13 серпня 2017 року. Відповідач здійснював сплату аліментів неналежним чином. 22.11.2017 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 було складено розрахунок заборгованості відповідача по аліментам, який станом на 13.08.2017 року становить 90968,98 грн. Тому позивач вважає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем аліментних зобов'язань, тривалим простроченням їх виконання, з відповідача має бути стягнута пеня (неустойка).

29.10.2018 року відповідач надав до суду відзив в якому вказав, що з розрахунком заборгованості за аліментами, зробленим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 він не згодний, оскільки в розрахунок заборгованості державним виконавцем не враховані суми, які він періодично сплачував на розрахунковий рахунок № 0378 наданий йому особисто державним виконавцем для сплати аліментів. Так як державний виконавець не врахував сплачені відповідачем на користь позивача аліменти, то і розрахунок заборгованості наданий державним виконавцем є невірним. Також матеріальний стан відповідача не дає можливості йому сплачувати неустойку, так як відповідач з 2004 року постійних доходів не має, намагається заробити кошти випадковими, нерегулярними та сезонними заробітками, офіційно не працевлаштований. Відповідач не має у власності рухомого чи нерухомого майна, а лише засоби для щоденного проживання. Також на утриманні відповідача перебувають його дружина, двоє їх спільних дітей та двоє дітей дружини від першого шлюбу. Крім того відповідач с 2013 року перебуває на «Д» обліку (вірусний гепатит) в «Центрі первинної медико-санітарної допомоги № 16». Враховуючи вищенаведене відповідач вважає, що є всі підстави для зменшення розміру неустойки.

Позивач у судовому засіданні не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити позов (а.с. 14).

Представник відповідача у судовому засіданні, вказала, що відповідач позовні вимоги визнає частково та просила позовні вимоги позивача задовольнити з урахуванням заперечень викладених у відзиву на позов.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 296755, актовий запис № 1087 (а.с. 4).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 22.11.2017 року, який був зроблений державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, громадянин ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам у розмірі 90968,98 грн станом на 13.08.2017 рік (а.с. 5).

Згідно до розрахунку пені (неустойки) станом на 01.03.2018 рік, сума пені (неустойки), обмежена 100 відсотками становить 90968,98 грн. (а.с. 6).

Як вбачається з розрахунку пені наданого позивачем, загальна сума нарахованої пені складає 90968,98 грн, яка підрахована виходячи із зазначеної у постанові державного виконавця від 22.11.2017 року суми заборгованості по аліментам станом на 13.08.2017 рік. Розрахунок було проведено наростаючим підсумком за формулою: сума заборгованості х 1% х кількість днів прострочення.

У вищезазначений розрахунок заборгованості державним виконавцем не враховані суми, які відповідач періодично сплачував на розрахунковий рахунок №0378, що підтверджується квитанціями про сплату грошових коштів (а.с. 34-42).

Такий принцип розрахунку пені суперечить положенням статті 196 СК України та правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 01 липня 2015 року (справа № 6-94цс15), від 25 листопада 2015 року (справа № 6-2022цс15), від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2696цс15), від 16 березня 2016 року (справа № 300цс16).

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 року (справа № 6-300цс16) неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Вказана правова позиція висловлена також в постановах ВСУ № 6-94цс15 від 01.07.2015 року та №6-1554цс16 від 02 листопада 2016 року, від 25 листопада 2015 року (справа № 6-2022цс15), від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2696цс15, які враховуються судом.

Тож, неустойка (пеня) станом з 01.02.2017 року по 13.08.2017 року (в рамках заявлених позовних вимог) складає: січень 2017 р. неустойка (пеня) 467,79 грн. (несплачена сума аліментів 1509,00 грн. *1%*31 (кількість днів), лютий 2017 р. неустойка (пеня) 422,52 грн. (несплачена сума аліментів 1509,00 грн. *1%*28 (кількість днів), березень 2017 р. неустойка (пеня) 405,79 грн. (несплачена сума аліментів 1309,00 грн. *1%*31 (кількість днів), квітень 2017 р. неустойка (пеня) 32,70 грн. (несплачена сума аліментів 1309,00 грн. *1%*30 (кількість днів), травень 2017 р. неустойка (пеня) 467,79 грн. (несплачена сума аліментів 1509,00 грн. *1%*31 (кількість днів), червень 2017 р. неустойка (пеня) 347,70 грн. (несплачена сума аліментів 1159,00 грн. *1%*30 (кількість днів), липень 2017 р. неустойка (пеня) 250,79 грн. (несплачена сума аліментів 809,00 грн. *1%*31 (кількість днів), серпень 2017 р. неустойка (пеня) 181,07 грн. (несплачена сума аліментів за 12 днів 584,12 грн. *1%*31 (кількість днів).

Таким чином, загальна сума пені складає 2108,36 грн.

У своєму відзиві відповідач просив зменшити розмір неустойки у зв'язку з тим, що с 2013 року він перебуває на «Д» обліку (вірусний гепатит) в «Центрі первинної медико-санітарної допомоги № 16», що підтверджується випискою з карти амбулаторного хворого виданої «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 16» (а.с. 30-31), у зв'язку з чим він вимушений щорічно проходити обстеження та лікування, але відповідач не надав жодних квитанцій чи розрахунків, які дійсно підтверджували б, що відповідач щорічно проходить обстеження та лікування, а також яку суму грошей він витрачає на проходження обстеження та лікування.

Також відповідач стверджує, що на його утриманні знаходяться: дружина: ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД від 11.04.2017 року (а.с. 29), донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 280793 (а.с. 28), донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД від 10.10.2018 року (а.с. 27), а також двоє дітей дружини від першого шлюбу: донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, якої відповідач сплачує навчання, що підтверджується квитанцією від 12.09.2018 року № 0.0..1 (а.с. 43) та син ОСОБА_9

Але відповідач не надає жодних доказів, що діти дійсно знаходяться на його утриманні, також виходячи з того, що відповідач не надає жодних відомостей що до стану здоров'я дружини, а також не вказує жодних вагомих підстав відповідно до яких його дружина не може працювати, тому суд приходить до висновку, що дружина відповідача є працездатною та може допомагати йому матеріально забезпечувати їх спільних дітей.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Таким чином, загальна сума неустойки (пені) складає 2108,36 грн., а тому, суд проходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів слід задовольнити частково.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 180, 194, 196 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (місцезнаходження: 67641, Одеська область, Біляївський район, с. Троїцьке, вул. Мала, 22, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: 67230, Одеська область, Іванівський район, с. Баранове, вул. Кооперативна, 6, ІПН НОМЕР_2) про стягнення пені за прострочення аліментів у сумі 90968,98 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, - 2108,36 гривень неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Буран В.М.

18 грудня 2018 року