У Х В А Л А

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 760/4499/15-ц

провадження № 61-7979св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., КурилоВ. П.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»»,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником ОСОБА_4, на рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року у складі суддів Шебуєвої В. А., Оніщука М. І., Українець Л. Д.,

встановив:

12 лютого 2018 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу № 760/4499/15-ц призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа № 760/4499/15-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просило:

- звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру НОМЕР_1, площею 44,10 кв. м, що знаходиться на АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту від 19 лютого 2007 року, в розмірі 50 195,69 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами - 23 123 грн 76 коп.,

- встановити спосіб реалізації вищезазначеного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, проведеної відповідно до законодавства.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19 лютого 2007 року між Акціонерним комерційно-інноваційним банком «Укрсиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк») та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 70 тис. доларів США з терміном повернення до 19 лютого 2017 року та сплатою 12,8 % річних.

На забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором 19 лютого 2007 року між Акціонерним комерційно-інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки, згідно з яким відповідачі передали в іпотеку банку згадану вище квартиру.

Через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору станом на 01 квітня 2015 року утворилась заборгованість, яка складається з: 45 452 доларів США - заборгованості за кредитом; 4 743,47 доларів США - заборгованості за відсотками; 10 687,49 доларів США - пені за кредитом; 12 436,27 доларів США - пені за відсотками.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просив позов задовольнити.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не вказав поточної ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» і не надав відповідного звіту про оцінку предмета іпотеки чи згоди, яка була досягнута між іпотекодавцем та іпотекодержателем на виконання вимог Закону.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено.

З метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту від 19 лютого 2007 року станом на 01 квітня 2015 року в розмірі 50 195,69 доларів США та 23 123 грн 76 коп., із яких: 45 452,00 доларів США - заборгованість за кредитом; 4 743,47 доларів США - заборгованість за процентами; 10 687 грн 49 коп. - пеня за кредитом; 12 436 грн 27 коп. - пеня за процентами, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру НОМЕР_1, загальною площею 59,70 кв. м, житловою площею 44,10 кв. м, що знаходиться на АДРЕСА_1, та є власністю ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, передану в іпотеку згідно з договором іпотеки від 19 лютого 2007 року, встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та встановлено початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання про судові витрати.

Вирішуючи спір, апеляційний суд виходив із того, що вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та обґрунтованими

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року, ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що при зверненні до суду Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» не вказало поточної ціни предмета іпотеки для подальшої його реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку», як і не надало відповідного звіту про оцінку предмета іпотеки чи згоди, яка була досягнута між іпотекодавцем та іпотекодержателем на виконання вимог закону.

Крім того, судом на порушення положень статті 39 Закону України «Про іпотеку» при ухваленні рішення не було зазначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у грошовому вираженні, чим не враховано правової позиції Верховного Суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1935цс15. Посилання суду в резолютивній частині рішення на визначення початкової ціни предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

У постановах від 13 травня 2015 року у справі № 6-63цс15, від 16 вересня 2015 року у справах № 6-495цс15 та № 6-1193цс15, від 27 травня 2015 року у справі № 6-332цс15, від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-2026цс15, від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-1561цс15, від 08 червня 2016року у справі № 6-1239цс16, від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1935цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-340цс15, від 08 червня 2016 року у справі 6-1239цс16, від 27 травня 2015 року у справі № 6-61цс15, від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1935цс15, від 09 грудня 2015 року у справі № 6-2479цс15 Верховний Суд України висловив різні правові позиції щодо застосування частини шостої статті 38, статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 235/3619/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_8, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_9, про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_8 на заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у вказаній справі (№ 760/4499/15-ц) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пункту 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Зупинити касаційне провадження у справі № 760/4499/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат

В.П. Курило