АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7120/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року,

встановив:

у листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов'язати відповідача надати доступ до належної їй квартири уповноваженим представникам ТОВ «Перший український експертний центр» для виявлення причин шуму від загальних стояків системи гарячого водопостачання.

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із заявою про відмову від позову, обґрунтовуючи її тим, що відповідач надала доступ до квартири.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року було прийнято відмову від позову та закрито провадження, призначено засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою стягнути з позивача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн., посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, за яких можна вважати дії позивача необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачем.

При зверненні до суду із заявою про відмову від позову представник позивача зазначав, що відповідачем ОСОБА_7 було надано доступ до квартири добровільно, чим фактично визнано та виконано позовні вимоги.

Положеннями ч. 3 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що позивач не здійснив всіх заходів позасудового повідомлення її про те, що існує необхідність надання доступу до квартири, про таку необхідність вона дізналась вже після звернення ТОВ «Перший український експертний центр» до суду, після чого надала доступ для обстеження сантехнічного обладнання та інженерних мереж.

Разом з тим, з відзиву ОСОБА_3 на позовну заяву вбачається, що вона заперечувала проти задоволення позову, зазначала про відсутність у позивача повноважень для проведення технічного огляду у належній їй квартирі, вказувала на те, що виявлення причин шуму не є підставою для надання доступу до житла. Вказані доводи відповідача суперечать твердженням її апеляційної скарги про те, що доступ до квартири не було надано до початку розгляду справи у суді у зв'язку з неповідомленням її про таку необхідність. Не наведено апелянтом і належного обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу, яка полягала, зокрема, у написанні відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, із урахування фактичного визнання ОСОБА_8 позову шляхом виконання його вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було надано до суду доказів про те, що шуми у будинку виникли з вини відповідача, а позивачем та третьою особою здійснюється моральний тиск на відповідача, не можуть бути підставою для скасування ухвали про розподіл судових витрат, оскільки не стосуються предмету спору.

Судом першої інстанції було зроблено вірний висновок про те, що відповідачем було задоволено позовні вимоги про надання доступу до житла після пред'явлення позову, а тому його вимоги про відшкодування понесених у справі витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 600 грн. є обґрунтованими, тоді як вимоги ОСОБА_3 про відшкодування їй витрат на правову допомогу, які вона понесла внаслідок безпідставних дій позивача, свого підтвердження не знайшли.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, ухвала була постановлена судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 30 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді