Ухвала

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 572/2507/17

провадження № 61-48163ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення боргу за відсотками за договором банківського вкладу та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на свою користь заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 1 150,40 євро, що складає еквівалент за офіційним курсом НБУ на момент подачі позову 36 099,00 грн, та суму трьох відсотків річних від суми боргу в розмірі 2 073,96 грн за договором вкладу від 18 лютого 2013 року № SAMDN5907 «Стандарт».

Позов обґрунтовано тим, що між сторонами по справі 18 лютого 2013 року було укладено договір вкладу № SAMDN5907 «Стандарт», за умовами якого банк прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти на відкритий позивачем рахунок № 5401 на термін, що становить 365 днів - процентна ставка за користування вкладом становить 7%. Умовами договору передбачена пролонгація умов договору на новий термін, якщо жодна із сторін не заявить про припинення дії договору. 04 листопада 2015 року позивачем надіслано на адресу відповідача вимогу про повернення йому грошових коштів (вкладу), однак, на вимогу ОСОБА_1 вклад та нараховані на нього відсотки банком повернуто не було, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 325,88 євро, що складає еквівалент за офіційним курсом НБУ на момент подачі позову 10 226,11 грн, та суму трьох відсотків річних від суми боргу в розмірі 588,35 грн за договором вкладу від 18 лютого 2013 року № SAMDN5907 «Стандарт».

15 червня 2018 року у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства відповідач змінив офіційне найменування з «Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на «Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 17 серпня 2018 року рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року залишено без змін.

05 грудня 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 серпня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Касаційна скарга містить посилання на те, що рішення у цій малозначній справі оскаржуються до суду касаційної інстанції на підставі підпунктів «а» і «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у загальному розмірі 38 172,96 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що у цій малозначній справі рішення оскаржуються до Верховного Суду на підставі підпунктів «а» і «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є безпідставними, оскільки нічим не обґрунтовані.

Формальне посилання у касаційній скарзі на зазначені пункти, без наведення відповідного обґрунтування, не може бути підставою для висновків суду касаційної інстанції, що у цій справі наявні обставини, за яких рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 17 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення боргу за відсотками за договором банківського вкладу та трьох відсотків річних відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак