Справа №295/6621/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Сидорець К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Богунському районному суді м. Житомира справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_2, Приватне підприємство "ПЛАЙ-ПЛЮС", ОСОБА_3, Регіональний сервійсний центр в м. Києві про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

До Богунського районного суду м. Житомира звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторін Україна») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 20.04.2006 р. між ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, дата народження: 19.05.1979 року) та Акціонерним комерційним банком «Райффазенбанк Україна», правонаступником якого є Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений кредитний договір № СL-008/280/2006. В порядку забезпечення виконання за Кредитним договором 20.04.2006 р. між ОСОБА_2 та АКБ «Райффазенбанк Україна» був укладений договір застави № РСL-008/280/2006. Предметом, застави згідно п. 3.1 Договору застави є колісний транспортний засіб, а саме автомобіль марки VОLКSWАGЕN РАSSАТ 2.0. 2006 р. в. д. н. з. АА 7094 ВІ.

На час направлення позову до суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є процесуальним правонаступником за всіма правами та обовязками ПАТ «ОТП Банк», що в свою чергу є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 р. у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-008/280/2006 від 20.04.2006 р., та відповідно на підставі Договору про Відступлення права вимоги від 05.11.2010 р. у відповідності до ст. ст. 1077-1086 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» передало та відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором застави автотранспортного засобу № РСL-008/280/2006 від 20.04.2006 р., згідно якого предметом застави є автомобіль марки VОLКSWАGЕN РАSSАТ 2.0. 2006 р. в.. д. н. з. АА 7094 ВІ щодо якого виник спір.

З урахуванням вкладенного позивач просить звернути стягнення на підставі Договору застави автотранспортного засобу № РСL-008/280/2006 від 20.04.2006 р. на рухоме майно автомобіль марки VОLКSWАGЕN РАSSАТ 2.0. 2006 р. в. д. н. з. АА 7094 ВІ, що належить на праві власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2; дата народження: 12.02.1977 р.; адреса: 10001, АДРЕСА_1) шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження", в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СЬ-008/280/2006 від 20.04.2006 року у розмірі 221 299,89 грн., на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

Представник позивача до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягав на задоволені позовних вимог. (а. с. 237-238).

Відповідач до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача направив суду відзив на позов в якому просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20.04.2006 р. між ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, дата народження: 19.05.1979 року) та Акціонерним комерційним банком «Райффазенбанк Україна», правонаступником якого є Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений кредитний договір № СL-008/280/2006. В порядку забезпечення виконання за Кредитним договором 20.04.2006 р. між ОСОБА_2 та АКБ «Райффазенбанк Україна» був укладений договір застави № РСL-008/280/2006. Предметом, застави згідно п. 3.1 Договору застави є колісний транспортний засіб, а саме автомобіль марки VОLКSWАGЕN РАSSАТ 2.0. 2006 р. в. д. н. з. АА 7094 ВІ.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно із ст. 388 ЦК України. Добросовісний набувач набуває права власності на таке рухоме майно без обтяжень".

Згідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Так, ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.2. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.3. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Статтею 387 ЦК України визначено, що виключно власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судом встановлено, що 25.10.2016 р. ОСОБА_1 став четвертим власником даного автомобіля за відплатним договором. Перед придбанням, ОСОБА_1 перевірив законність володіння попереднім власником вищевказаним транспортним засобом та всі можливі Бази даних, які перевіряються перед купівлею-продажем транспортного засобу. Впевнившись у законності укладенні договору купівлі-продажу, набув право власності на нього та став добросовісним набувачем спірного транспортного засобу.Отже, право позивача на автомобіль, що виникло на підставі договору застави, припинилося, оскільки відповідач набув право власності на автомобіль без обтяжень.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на момент продажу даного автомобіля вперше, приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_4 було перевірено наявність зареєстрованих обтяжень на даний автомобіль. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 02.06.2015 р. за № 48947835 обтяження були відсутні.

Позивачем при зверненні з даним позовом до суду було порушено вимоги ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме не зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 52279661 від 17.05.2017 р., який долучено позивачем, як додаток до позовної заяви.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13.10.2009 р. було задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між АКБ «Райфайзенбанк Україна» ( ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником) та ОСОБА_2 20.04.2006 року ( справа № 372/1099/14-ц).

05.11.2010 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю, набуло право вимоги за кредитним договором № CL-008/280/2006. Суд звертає увагу, що вже з моменту придбання кредитного портфелю, позивачу було відомо про те, що даний кредит є проблемним. Проте з позовом про звернення стягнення на предмет застави позивач звернувся лише через сім років.

Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, суд вважає, що позивачем пропущено строки для звернення з позовом до суду.

На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_2, Приватне підприємство "ПЛАЙ-ПЛЮС", ОСОБА_3, Регіональний сервійсний центр в м. Києві про звернення стягнення на предмет застави, відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка