Справа № 308/4838/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 вересня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

за участі секретаря судового засідання Бота О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ.

В обґрунтування позову зазначено, що упродовж липня 2015 року - березня 2018 року, споживачем ОСОБА_1 за адресою споживання: м. Ужгород, вул. Гленца, 10/34 здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить фінансовий стан споживача, якими фіксовано різницю показників лічильника природного газу. Також доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідача особового рахунку, проведення відповідачем оплати за надані послуги.

Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обовязків, що з них випливають. Таким чином, розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України.

ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу, свої зобовязання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань та не сплачував вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ, яка станом на 02.05.2018 року складає 14 790,31 грн.

Оскільки, відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснюється, ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 14 790,31 грн. основного боргу, 2 029,44 грн. інфляційних втрат, 510,99 грн. 3% річних, а також 1762,00 грн. суми сплаченого судового збору.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала.

На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходи для виконання ними їхніх обовязків.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1статті 81 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що упродовж липня 2015 року - березня 2018 року споживачем ОСОБА_1 за адресою споживання: м. Ужгород, вул. Гленца, 10/34, здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, фінансовий стан споживача, якими фіксовано різницю показників лічильника природного газу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обовязків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ».

Згідно з п.3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі - «Правила №2496») та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 (далі - «Типовий договір»), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Пунктом 2 Розділу II Правил №2496 визначено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього обємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п.4 Розділу І Правил №2496 та п.1.3 Типового договору №2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб-сторінці ТОВ «Закарпатгаз Збут» (zkqaszbut.104.ua).

Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача особового рахунку, проведення відповідачем оплати за надані послуги. Розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обовязків, що з них випливають. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України.

У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим пяти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.

ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу свої зобовязання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ. Станом на 02.05.2018 року заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природній газ за адресою м. Ужгород, вул. Гленца, 10/34, становить 14 790,31 грн.

Статтею 526 ЦПК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.

Відповідно до ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

За прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природній газ за адресою м. Ужгород, вул. Гленца, 10/34 станом на 02.05.2018 року становить: 14 790,31 грн. основна сума боргу; 2 029,44 грн. інфляційні витрати за період з 01.01.2016 року по 02.05.2018 року; 510,99 грн. 3% річних за період з 01.01.2016 року по 02.05.2018 року.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказі, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що відповідач у добровільному порядку належним чином не здійснює оплату за спожитий природній газ, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача ТОВ «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати повязані із зверненням до суду, а саме сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ст. ст. 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 81, 223, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, код ЄДРПОУ - 39582749) - заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 17 330,74 грн. (сімнадцять тисяч триста тридцять гривень сімдесят чотири копійки), яка складається з: основної суми боргу за спожитий природній газ 14 790,31 грн.; інфляційні втрати 2 029,44 грн.; 3% річних 510,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, код ЄДРПОУ - 39582749) - судовий збір у розмірі - 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривни).

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2