Ухвала

04 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 2-369/2004

провадження № 61-40176 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Луцького міського суду Волинської області від 18 лютого 2004 року та ухвалу від 05 травня 2004 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До суду касаційної інстанції 05 липня 2018 року заявники подали касаційну скаргу на рішення Луцького міського суду Волинської області від 18 лютого 2004 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Втім, заявниками у порушення зазначених правил 05 липня 2018 року адресовано цю касаційну скаргу до Верховного Суду України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) (пункт 2 частини другої статті 392 ЦПК України).

Пунктами 4 та 6 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ураховуючи зазначене, заявникам необхідно надати уточнену редакцію касаційної скарги та чітко зазначити хто із них подає касаційну скаргу, в чиїх інтересах (з наданням документів на підтвердження повноважень представників) та проставити кожному із заявників свій особистий підпис в кінці касаційної скарги. Крім того, заявникам необхідно зазначити місце проживання чи перебування кожного учасника справи, в тому числі і самих заявників, їх реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта Також, вказати у прохальній частині скарги судові рішення, які заявники просять переглянути, при цьому вказати суд, який їх ухвалив та дати їх ухвалення, зазначити в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника (частина третя статті 392 ЦПК України).

У вступній частині касаційної скарги зазначено, що касаційну скаргу подає ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діє як в своїх інтересах, так і в інтересах ОСОБА_3 При цьому касаційна скарга містить лише один підпис, який не можна персоніфікувати кому із заявників він належить.

Також заявниками у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі відсутності документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, кожному із заявників необхідно сплатити судовий збір у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір» на наступні реквізити: одержувач УК у Печерськ. р-ні/Печерськ. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції або надати докази на підтвердження звільнення від його сплати.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки остання подана після закінчення двадцятиденного строку, установленого частиною 1 статті 325 ЦПК України 2004 року.

У касаційній скарзі заявники просять поновити строк на касаційне оскарження, однак причину пропуску процесуального строку не зазначають та не підтверджують її належними доказами.

За змістом статті 325 ЦПК України 2004 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У зв'язку з наведеним вище, заявникам слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, навести поважні причини пропуску строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Луцького міського суду Волинської області від 18 лютого 2004 року та ухвалу від 05 травня 2004 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 жовтня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь