Справа № 428/8135/18
07 вересня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_1) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 54 будинку № 11 по вулиці Курчатова в місті Сєвєродонецьку Луганської області, посилаючись на наступне.
ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 № 1-3250 від 28 листопада 2009 року. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, брат позивача, ОСОБА_2, який з 2014 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 54 будинку № 11 по вулиці Курчатова в місті Сєвєродонецьку Луганської області.
В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
В судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується копією дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 № 1-3250 від 28 листопада 2009 року та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25034194, наданого Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 14 січня 2010 року.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 131220065 від 18 липня 2018 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: Україна, АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1.
Відповідно до копії Акту про встановлення факту проживання/не проживання № 883, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 05 липня 2018 року, відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 з 2014 року. Вказаний акт підписаний представником КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» та двома сусідами з квартир № 63 та № 76.
Згідно із копією заяви ОСОБА_2, посвідченої нотаріусом нотаріального округу міста Астрахань Астраханської області, Російська Федерація, ОСОБА_7 № 30/13-н/30-2018-2-330 від 11 липня 2018 року, ОСОБА_2 надав свою згоду та просив зняти його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.
Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з 2014 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 54 будинку № 11 по вулиці Курчатова в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач в письмовій заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕК № 155185, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування квартирою № 54 будинку № 11 по вулиці Курчатова в місті Сєвєродонецьку Луганської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін