Провадження № 2/331/1237/2018
Справа № 331/4186/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря - Постарнак М.М.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1), ОСОБА_3, ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1), ОСОБА_4, ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1), третя особа - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради ( місцезнаходження : м. Запоріжжя, вул.. Олександрівська, 84-б), про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

09.07.2018 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю - АДРЕСА_1 визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2, видане 31 грудня 2008 року Жовтневою районною адміністрацією Запорізької міської ради.

У зазначеній квартирі окрім неї зареєстровані: син - ОСОБА_2, невістка - ОСОБА_3, онука- ОСОБА_4, які у 2016 році виїхала з України до Російської Федерації на заробітки. У 2017 році вони повідомили, що повертатися до України не мають намірів.

Відповідачі не сплачують житлово-комунальні послуги, грошових коштів на сплату послуг не надають, а тому вона вимушена нести усі витрати самостійно.

В добровільному порядку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 знятися з реєстраційного обліку не бажають, оскільки не мають можливості для цього приїздити в Україну, а тому вона бажає зняти їх з реєстраційного обліку на підставі рішення суду.

У зв'язку із знаходженням відповідачів на реєстраційному обліку по зазначеній адресі, вона не може володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном самостійно та на свій розсуд.

На підставі викладеного, просить суд усунути їй перешкоди в користуванні АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, кожен в окремості, в судове засідання не з'явилися, проте надали суду заяви про відсутність заперечень щодо зняття їх з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, які посвідчені нотаріальним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що проти позову не заперечує. (а.с. 29)

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 13 липня 2018 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено у підготовче судове засідання. (а.с. 12-13)

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, заслухавши пояснення позивача, взявши до уваги заяви відповідачів, кожного в окремості, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2, видане 31 грудня 2008 року Жовтневою районною адміністрацією Запорізької міської ради. (а.с. 6)

Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-17/02/4726 від 23.07.2018 року за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 28)

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. ст.317,319 ЦК Україниособі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1ст. 383 ЦК Українивласник власника житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно дост. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положеннястатті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей391,396 ЦК Українипозов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Аналізуючи перелічені норми цивільного права, взявши до уваги надані стороною позивача докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, ч.3 ст. 200 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1) задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН: НОМЕР_1) перешкоди в користуванні АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2,, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 27 серпня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

23.08.2018