Постанова

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 761/29315/16-ц

провадження № 61-23368св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: громадське об'єднання «Центр протидії корупції», громадська організація «Об'єднання Ротарі клубів України»,

третя особа - Громадська організація «Медичний контроль»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу громадського об'єднання «Центр протидії корупції» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року у складі судді: Савицького О. А. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року у складі суддів: Чобіток А. О., Немировської О. В.,Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ГО «Центр протидії корупції», ГО «Об'єднання Ротарі клубів України», третя особа - ГО «Медичний контроль», про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Позивач просив:

- визнати недостовірною інформацію, поширену ГО «Центр протидії корупції» відносно нього, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_1». «ІНФОРМАЦІЯ_2» - це сайт, який належить пану ОСОБА_2. Він був головою тендерного комітету при пані Богатирьовій. Ну, ви знаєте, коли на такому сайті виходить інформація про те, що вакцина була заморожена - розморожена, це починає сіяти такий страх. Страх в маси.»;

- зобов'язати ГС «Об'єднання Ротарі клубів України» спростувати недостовірну інформацію , поширену ГО «Центр протидії корупції» відносно нього, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_1». «ІНФОРМАЦІЯ_2» - це сайт, який належить пану ОСОБА_2. Він був головою тендерного комітету при пані Богатирьовій. Ну, ви знаєте, коли на такому сайті виходить інформація про те, що вакцина була заморожена - розморожена, це починає сіяти такий страх. Страх в маси.», шляхом видалення цієї недостовірної інформації з інтернет-сайту: з обов'язковим здійсненням запису на місці повідомлення наступного змісту: «Видалено на підставі рішення суду в зв'язку з недостовірністю відомостей», та блокування перепосилань на первинне джерело, що не міститиме цього запису;

- зобов'язати ГО «Центр протидії корупції» спростувати недостовірну інформацію, поширену ГО «Центр протидії корупції» відносно ОСОБА_2, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_1». «ІНФОРМАЦІЯ_2» - це сайт, який належить пану ОСОБА_2. Він був головою тендерного комітету при пані Богатирьовій. Ну, ви знаєте, коли на такому сайті виходить інформація про те, що вакцина була заморожена - розморожена, це починає сіяти такий страх. Страх в маси.», у спосіб, у який вона була поширена, з урахуванням анонсування прес-конференції з повідомленням представників засобів масової інформації. В приміщенні, у якому проводилась прес-конференція від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що фігурує в предметі позову та аналогічному висвітленні події з повідомленням, що неправдива інформація, поширена ГО «Центр протидії корупції», визнана судом недостовірною та спростована;

- стягнути з ГО «Центр протидії корупції» моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн на користь позивача;

- стягнути судові витрати за вимогами немайнового характеру з солідарно відповідачів.

Позовні вимоги в частині вимог до ГО «Центр протидії корупції» мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року членом вказаної організації - ОСОБА_5 під час виступу на медійному заході - круглому столі, який був організований ГС «Об'єднання Ротарі клубів України» у режимі відео-конференції з метою обговорення теми: «СТОП ПОЛІО: здоров'я нації чи інформаційна війна?», відносно позивача було поширено наступну інформацію: «ІНФОРМАЦІЯ_1». «ІНФОРМАЦІЯ_2» - це сайт, який належить пану ОСОБА_2. Він був головою тендерного комітету при пані Богатирьовій. Ну, ви знаєте, коли на такому сайті виходить інформація про те, що вакцина була заморожена - розморожена, це починає сіяти такий страх. Страх в маси.»

ОСОБА_2 вважав, що наведена інформація, поширена ОСОБА_6 на конференції відносно нього, порушує його особисті немайнові права, є не правдивою, та такою, що доводилась до відома необмеженого кола осіб з метою дискредитації як особистісних його якостей, так і професійних. Тобто, зміст поширеної ОСОБА_5 недостовірної інформації, містить в собі конкретні фактичні дані, а отже має ознаки тверджень.

В обґрунтування необхідності зобов'язання спростувати наведену інформацію не тільки ГО «Центр протидії корупції», а й ГС «Об'єднання Ротарі клубів України», вказані висловлювання ОСОБА_5 стосовно позивача також були поширені ГС «Об'єднання Ротарі клубів України» в мережі Інтернет на власному сайті.

Також ОСОБА_2 зазначав, що йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідачів по розповсюдженню відносно нього недостовірної інформації, та, як наслідок, у приниженні його честі, гідності і ділової репутації, порушені його нормальних життєвих зв'язків через витрачання більшості часу на безпідставні виправдовування перед своїми колегами, друзями та знайомими.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року позов задоволено частково:

- визнано недостовірною інформацію, поширену ГО «Центр протидії корупції» в особі члена правління ОСОБА_5, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року на медійному заході - круглому столі на тему: «СТОП ПОЛІО: здоров'я нації чи інформаційна війна? », а саме: «… ІНФОРМАЦІЯ_2 - це сайт, який належить пану ОСОБА_2. Він був головою тендерного комітету при пані Богатирьовій. …»;

- зобов'язано ГО «Центр протидії корупції» спростувати недостовірну інформацію, яка стосується ОСОБА_2, поширену ГО «Центр протидії корупції» в особі члена правління ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року на медійному заході - круглому столі на тему: «СТОП ПОЛІО: здоров'я нації чи інформаційна війна? », а саме: «… ІНФОРМАЦІЯ_2 - це сайт, який належить пану ОСОБА_2. Він був головою тендерного комітету при пані Богатирьовій. …», шляхом розміщення резолютивної частини даного рішення суду на своєму офіційному сайті в мережі Інтернет, протягом місяця з дня набрання цим судовим рішенням законної сили;

- стягнуто з ГО «Центр протидії корупції» на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн, а також судові витрати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що частина оспорюваної інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_3 року членом ГО «Центр протидії корупції» ОСОБА_5 під час свого виступу на медійному заході - круглому столі, є недостовірною та висловлювалась ним у вигляді фактичних тверджень, а не оціночних суджень, і ГО «Центр протидії корупції» не було надано належних і допустимих доказів достовірності поширеної ОСОБА_5 інформації. Внаслідок поширення цієї інформації порушено немайнове право позивача та заподіяна моральна шкода, яка оцінена судом в розмірі 1 000,00 грн. При відмові у задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважав їх недоведеними.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року апеляційну скаргу ГО «Центр протидії корупції» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду мотивована тим, що інформацію стосовно позивача, яка поширена членом правління ГО «Центр протидії корупції» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року, можна перевірити на предмет її відповідності дійсності. При цьому з огляду на докази надані позивачем (лист ГО «Медичний контроль» від 11 квітня 2016 року, лист Міністерства охорони здоров'я України від 04 квітня 2016 року), ця інформація є такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною, внаслідок чого підлягає спростуванню відповідачем. Відповідач не довів, що оспорювана інформація відповідає дійсності та викладена правдиво. Розмір, визначений судом моральної шкоди, відповідає характеру і тривалості страждань позивача, засадам розумності, виваженості та справедливості.

У жовтні 2017 року ГО «Центр протидії корупції» подало касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року, в якій просить оскаржені рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди вийшли за межі позовних вимог, оскільки зобов'язали спростувати інформацію, тим способом на який не вказував позивач. Вказує, що суди застосували частину третю статті 277 ЦК України, яка втратила чинність. Вважає, що суди безпідставно застосували до спірних відносин статтю 1172 ЦК України, оскільки ОСОБА_5 не перебуває у трудових відносинах із ГО «Центр протидії корупції». Крім того не встановлено, що ОСОБА_5 мала право виступати під час проведення заходу від імені ГО «Центр протидії корупції». Зазначає, що позивач не довів спричинені йому моральні страждання, а також не надав докази, якими вони підтверджуються. Оскільки позивачем не надано жодних доказів, що підтверджували б завдання йому моральної шкоди та обґрунтовували б розмір позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди. В мотивувальній частині рішення відсутні посилання на докази, якими керувався суд у своїх висновках в частині завданої моральної шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року ГС «Об'єднання Ротарі клубів України» було проведено медійний захід - круглий стіл на тему «СТОП ПОЛІО: здоров'я нації чи інформаційна війна?», де як запрошена особа приймала участь член ГО «Центр протидії корупції» ОСОБА_6, яка під час свого виступу, поміж іншого, поширила відносно позивача наступну інформацію: «ІНФОРМАЦІЯ_1». «ІНФОРМАЦІЯ_2» - це сайт, який належить пану ОСОБА_2. Він був головою тендерного комітету при пані Богатирьовій. Ну, ви знаєте, коли на такому сайті виходить інформація про те, що вакцина була заморожена - розморожена, це починає сіяти такий страх. Страх в маси.»

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу його задоволення, посилався на те, що вказана інформація, поширена членом ГО «Центр протидії корупції» ОСОБА_5 під час свого виступу на цьому заході, є недостовірною та такою, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію. При цьому надав на спростування лист ГО «Медичний контроль» від 11 квітня 2016 року, згідно якого власником сайту «Медичний контроль» є ГО «Медичний контроль». Відповідно до листа Міністерства охорони здоров'я України від 04 квітня 2016 року ОСОБА_2 в період з січня 1999 року по січень 2000 року та в період з грудня 2012 року по 23 лютого 2014 року не здійснював повноважень голови комітету з конкурсних торгів МОЗ України, а також не був членом цього Комітету.

При частковому задоволенні позову суди вказали, що ОСОБА_5 під час поширення наведеної інформації, виступала від імені ГО «Центр протидії корупції», як член правління цієї організації. Інформація, яка поширена членом правління ГО «Центр протидії корупції» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року, стосовно позивача є такою, що не відповідає дійсності, і відповідач не довів, що оспорювана інформація відповідає дійсності та викладена правдиво. У зв'язку із цим, на підставі статей 23, 1172 ЦК України суди зробили висновок про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком судів з таких підстав.

Згідно 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.

У частині четвертій статті 277 ЦК України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Тлумачення частини четвертої статті 277 ЦК України у разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з'ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов'язків, то належним відповідачем є саме вона.

Суди не встановили, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року під час проведення медійного заходу - круглого столу на тему «СТОП ПОЛІО: здоров'я нації чи інформаційна війна?», виступала від імені ГО «Центр протидії корупції» і при виконані своїх посадових (службових) обов'язків. За таких обставин передчасним є висновок судів про те, що належним відповідачем у цій справі має бути саме ГО «Центр протидії корупції».

При визнанні інформації недостовірною суди, із посиланням на пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 вказали, що представниками ГО «Центр протидії корупції», у порядку статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржених рішень), не було надано суду належних і допустимих доказів достовірності поширеної ОСОБА_6 інформації.

Проте суди не звернули уваги, що у пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 надано роз'яснення частини третьої статті 277 ЦК України.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 1170-VII від 27 березня 2014 року, що набрав чинності 19 квітня 2014 року, частину третю статті 277 ЦК України виключено. Відповідно частина третя статті 277 ЦК України, яка втратила чинність 19 квітня 2014 року, і не може поширюватися на спірні відносини, які виникли ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При стягненні компенсації моральної шкоди із ГО «Центр протидії корупції» суди не встановили, що ОСОБА_5 є працівником ГО «Центр протидії корупції».

За таких обставин доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені рішення постановлені без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржені рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 рокузупинено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року до закінчення касаційного провадження. Оскільки оскаржене рішення підлягає скасуванню, то підстав для поновлення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року не має.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу громадського об'єднання «Центр протидії корупції» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року скасувати.

Справу № 761/29315/16-ц передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило