Провадження №2/748/1199/18
Єдиний унікальний № 751/4803/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному провадженні у залі суду у місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,

третя особа - Служба у справах дітей Новозаводської районної у місті Чернігові ради

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, посилаючись на положення ст.ст.150, 155, 164, 180-183, 192 СК України, звернулась до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та збільшення розміру аліментів, утриманих за рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.09.2008 року, шляхом стягнення з відповідача на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини.

Позов обґрунтовується тим, що сторони з 6 грудня 2007 року перебували у шлюбі, який 9 липня 2011 року було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.09.2008 року з відповідача на утримання дитини стягнуто аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист перебуває на виконанні Тальнівського районного відділу ДВС ГТУЮ Черкаської області, однак відповідач аліментів з липня 2008 р. по травень 2018 р. не сплачував та має заборгованість у розмірі 77339 грн, а отже фактично обов'язок по утриманню сина не виконує. Дитина проживає разом з матір'ю у місті Чернігові по вул. Гагаріна,6/28 і повністю нею утримується. Відповідач не займається вихованням сина і не піклується про нього, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. У той же час, розмір аліментів, стягнутих з відповідача за рішенням суду не покриває потреб на утримання і виховання дитини та є нижчим за розмір аліментів встановлених законом на теперішній час, у зв'язку з чим позивач просить збільшити розмір аліментів.

19.07.2018 р. Новозаводським районним судом міста Чернігова направлено запит щодо доступу до персональних даних, на підставі ст.187 ЦПК України, з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2

Відповідно до наданої відповіді відповідач значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1, але фактично за даною адресою не проживає. (а.с.33)

26.10.2018 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області, відповідно до ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 1.10.2018 року, надійшли матеріали даної справи для розгляду за територіальною підсудністю.

Ухвалою судді від 29.10.2018 року справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. (а.с.55-57)

22.11.2018 суд закінчив підготовче провадження та призначив справу для розгляду по суті, з повідомленням відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про що постановлено ухвалу.

01.10.2018 року суд розмістив на офіційному веб-сайті Чернігівського районного суду Чернігівської області оголошення про виклик відповідача у судове засідання на 5 листопада 2018 року. (а.с.78)

До судового засідання від позивача через канцелярію суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.79)

Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином, відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомив, представника не направив і відзив на позов до суду не подав.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, для участі у розгляді не з'явився, про причини неявки не повідомив, не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи Новозаводської районної у місті Чернігові ради у судове засідання не з'явився, від представника за довіреністю ОСОБА_4 надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. (а.с.80)

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_14 року, і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії «НОМЕР_3. (а.с.13)

Мати дитини - ОСОБА_1, зареєстрована разом з сином ОСОБА_5 проживаючими АДРЕСА_2, а батько дитини ОСОБА_2 зареєстрований АДРЕСА_1. (а.с.22)

Шлюб між сторонами розірваний 16.11.2010 року, актовий запис №86, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії «НОМЕР_4. (а.с.12)

Відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова №2-2526/08 від 30.09.2008 року та копії виконавчого листа №2-2526, виданого 30.09.2008 року на виконання даного рішення, з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.07.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14, 73, 74)

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 1.06.2018 року та довідки про неотримання аліментів від 8.06.2018 року встановлено, що відповідач не сплачував аліменти у період з 1.12.2017 р. по 31.05.2018 р. на утримання сина, і має заборгованість станом на 1.06.2008 року у розмірі 77339 грн. (а.с.15-18)

Довідка Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 Чернігівської міської ради Чернігівської області №34 від 21.05.2018 року свідчить, що ОСОБА_2 жодного разу не відвідував школу де навчається його син ОСОБА_3, учень 4-А класу та не спілкувався з вчителями і не цікавився навчальними справами дитини. (а.с.19)

Згідно повідомлення Дитячої поліклініки №1 Чернігівської міської ради №01-17/714 від 21.06.2018 р., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться під наглядом ДП №1 ЧМР з народження і догляд за станом здоров'я дитини здійснює мати ОСОБА_1, а батько ОСОБА_2 з 2009 року до лікарів не звертався. (а.с.20)

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.06.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, учень 4-А класу ЗОШ №18 проживають без реєстрації у двокімнатній квартирі АДРЕСА_2. Для виховання та розвитку дитини створені усі необхідні умови, у сім'ї добрі, дружні стосунки. (а.с.21)

З висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради №150 від 9.07.2018 року, вбачається, що є усі підстави і доцільно відповідача позбавити батьківських прав щодо виховання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.24, 25)

У статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Верховний Суд України у ч.2 п.16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Наведені і описані судом вище обставини свідчить, що відповідач у порушення ст.ст.150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання обов'язків батьків по вихованню та утриманню своєї дитини, зокрема: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною освіти.

Факт ухилення відповідача від виховання та утримання дитини підтверджується належними та допустимими доказами, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні і які дають суду підстави зробити висновок, що ОСОБА_2 являючись батьком малолітнього сина ОСОБА_5, дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по його вихованню та утриманню; оскільки живе окремо від дитини і не цікавляться її здоров'ям та вихованням, що відповідно до вимог ст.ст.164, 180 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд застосовує крайню міру, позбавивши ОСОБА_2 батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.

Приймаючи таке рішення суд ураховує правові висновки Європейського суду з прав людини викладені у п.54 рішення у справі «Хант проти України» (№31111 від 07.12.2006 року), згідно яких Суд вказав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції (995-004) не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини.

У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв'язку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру та у разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред'явлення позову.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України у постанові від 5.02.2014 року (справа №143-цс13), з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Ураховуючи вищенаведене суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак розмір аліментів, присуджений згідно рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.09.2008 року підлягає збільшенню з 30 на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких підстав, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.12-13, 43, 89, 128-131, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст.150, 155, 164, 166-167, 180-182, 191- 192 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_15 р.н, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.09.2008 р., та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця села Онопріївка, Тальнівського району, Черкаської області, зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_13 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.

Виконавчий лист №2-2526, виданий на підставі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.09.2008 року відкликати та приєднати до справи №2-2526/08.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 704,80 грн судового збору (отримувач ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106 , , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код бюджетної класифікації 22030106, розрахунковий рахунок 6001).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до Новозаводської районної у м. Чернігові ради, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління та Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області.

Направити ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі двох днів з дня його проголошення і роз'яснити, що він має право на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Криворученко Д.П.