ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/522/8308/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27 вересня 2018 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини.

Сторони перебувають у шлюбі з 06 вересня 2005 року, шлюб зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1222 від 06 вересня 2005 року та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1.

Від шлюбу сторони мають дітей:

-ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, видане Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

-ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси.

Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них відсутнє бажання бути разом, спільного господарства не ведуть.

Позивач вказує, що примирення між ними неможливе, майнових спорів немає.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 07.12.2018 року.

У судове засідання 07.12.2018 року сторони не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Від позивача до суду надійшла заява про залишення позовних вимог в частині встановлення місця проживання дитини без розгляду.

Від відповідача до суду надійшла заява в якій вказано, що ОСОБА_3 визнала позов, пред'явлений до неї, в повному обсязі та просить розглянути позов за її відсутності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

На підлставі п. 5 ч 1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_2 про залишення без розгляду вимог щодо визначення місця проживання дітей.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, так у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз фактично розпався, на примирення сторони категорично не згодні, оскільки сторін по справі нічого не об'єднує, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

З матеріалів справи вбачається, що сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Тому, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (місце реєстрації: 65014, АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: 65014, АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу, встановлення місця проживання дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1222 від 06 вересня 2005 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Залишити за відповідачкою дошлюбне прізвище «Калита».

Позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дитини - залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Повний текст рішення суду складено 17.12.2018 року.

Суддя В.Я. Бондар