Справа № 202/1285/18
Пров. 2/202/1207/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 грудня 2018 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді- Бєльченко Л.А

при секретарі- Розсоха І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з цим позовом, указуючи, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Шостою дніпропетровською нотаріальною конторою 12.07.2009 року, є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Дану квартиру вона успадкувала від бабусі ОСОБА_3, в свою чергу остання успадкувала цю квартиру від своєї матері ОСОБА_4, яка померла 07.11.2000 року. З 2003 року вона, позивач, проживає у цій квартирі, спочатку з бабусею ОСОБА_3, яка померла у 2008 році, а зараз зі своєю сім*єю. Під час вселення в квартиру вона не знала, що ? цієї квартири належить ОСОБА_5, який був чоловіком її прабабки ОСОБА_4. ОСОБА_5 помер 08.11.2000 року. Після його смерті у спадкові права ніхто не вступав і спадщину не оформлював. Таким чином, вона, позивач, фактично заволоділа спірною квартирою з 2003 року і відкрито проживає в ній, сплачує за комунальні послуги, здійснює поточний ремонт. Тому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на ? частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, будучи присутнім в судовому засіданні 10.09.2018 року позовні вимоги не визнав і просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зважаючи на те, що позивач не надала суду достатніх доказів відкритого, безперервного володіння спірним майном. Крім того, позивач була обізнана, що інша ? частина квартири належала іншому власнику, і цей факт не належить до підстав, достатніх для того, щоб мати права власності неї. В судові засідання 26.11.2018 року і 20.12.2018 року представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не з*явився.

Суд, з*ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Шостою дніпропетровською нотаріальною конторою 12.07.2009 року, є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Дану квартиру вона успадкувала від бабусі ОСОБА_3 ( а.с. 23,24).

Встановлено, що позивач проживає в цій квартирі з 2003, спочатку з бабусею ОСОБА_3, яка померла у 2008 році, а на даний час зі своєю сім*єю.

Судом встановлено, що інша ? цієї квартири належить ОСОБА_5, який був чоловіком її прабабки ОСОБА_4. ОСОБА_5 і помер 08.11.2000 року. Після його смерті у спадкові права ніхто не вступав і спадщину не оформлював (а.с.16,19-22,88).

Весь цей час з 2003 року позивач відкрито проживає в квартирі, сплачує за комунальні послуги, здійснює поточний ремонт.

Зазначене підтверджується копіями квитанцій про сплату за комунальні послуги, показами свідка ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п*яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як роз*яснено у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав при вирішенні спорів, пов*язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Оскільки судом встановлено, що позивач відкрито, добросовісно та безперервно користувалася і володіла всією квартирою № 19 у будинку № 66 по проспекту Слобожанському в місті Дніпрі з 2003 року, тобто більш ніж п*ятнадцять років, жодних претензій та позовів з боку третіх особ з цього приводу заявлено не було, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. Інша ? частина цієї квартири належить позивачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.07.2009 року.

Судові витрати у вигляді судового збору позивач просить покласти на неї.

Керуючись ст.ст. 4,5,10,13,81,141,259-263,265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя-- ОСОБА_7