Дата документу 13.12.2018
ЄУ № 420/1377/18
Провадження №2/420/632/18
13 грудня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Проньки В.В.
за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27.08.2018 і до закінчення навчання 30.06.2019.
Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. У сторін є спільний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на денній формі навчання в Харківському національному економічному університеті ім. С. Кузнеця.Крім того, він щороку сплачує за навчання 8150 грн., згідно Договору про надання освітніх послуг № 2015.006.31.6.01.060 від 17 серпня 2015 року. У вільний від навчання час їх повнолітній син ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні: вона надає сину кошти на харчування, придбання одягу та предметів побутового вжитку, а також кошти на оплату навчання та проживання в гуртожитку. Відповідач надає незначну матеріальну допомогу на утримання сина, лише у розмірі 400 грн. щомісяця, але цих коштів недостатньо щоб оплатити навчання, проживання, харчування, ліки та придбати одяг для дитини. Позивач працює, але її заробітної плати не вистачає на фінансове забезпечення сина, його навчання, оскільки на її утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей. Відповідач фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання на його утриманні немає, він не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, і хоча відповідач офіційно ніде не працює, він отримує регулярний дохід від роботи на території РФ.
Ухвалою суду від 25.09.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 23.10.2018 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
Позивач до судового засідання не з'явилась, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач повторно не з'явився до судового засідання, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 17 квітня 2012 року, яке набрало законної сили 28.04.2012 (а.с. 4).
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 04 серпня 1997 року Новопсковським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Повнолітній син сторін ОСОБА_3 навчається в Харківському національному економічному університеті ім. С. Кузнеця на 3 курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету консалтингу і міжнародного бізнесу, денна форма навчання. Строк закінчення учбового закладу 30 червня 2019 року. Зазначені обставини підтверджуються довідкою № 32/3663, виданою 04.06.2018 Харківським національним економічним університетом ім. С. Кузнеця (а.с. 11).
ОСОБА_3 навчається в Харківському національному економічному університеті ім. С. Кузнеця за контрактом, щороку сплачує за навчання 8150 грн., що підтверджується Договором про надання освітніх послуг № 2015.006.31.6.01.060 від 17 серпня 2015 року (а.с. 16) та квитанціями про сплату за навчання (а.с. 12-15).
Матеріалами справи встановлено, що у вільний від навчання час повнолітній син сторін проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою №4085, виданою 09.08.2018 виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області (а.с. 9). Крім того, з вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 має ще трьох дітей один із яких є неповнолітнім - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач надає матеріальну допомогу сину ОСОБА_3 у розмірі 400 грн.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що повнолітній син сторін є таким, що потребує матеріальної допомоги батьків для оплати навчання, проживання та придбання побутових речей, і, незважаючи на працездатний вік, не може отримувати постійного заробітку у зв'язку з навчанням за денною формою.
Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме: що відповідач є батьком ОСОБА_3, який досяг повноліття та продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач заперечень щодо можливості надавати матеріальну допомогу сину не надав, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, а також те, що відповідач як батько не звільнений від обов'язку утримувати повнолітнього сина протягом його навчання і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя, суд приходить до висновку про задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.08.2018 і до закінчення навчання - 30.06.2019.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст.141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати на користь держави.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 141, 200, 206, 229, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28.08.2018 і до закінчення навчання 30.06.2019.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_4, виданий 27.07.2011 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Суддя: В.В. Пронька