Справа № 736/1282/18
Номер провадження 2/736/709/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Холминської селищної ради, Корюківського району Чернігівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

02 серпня 2018 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Холминської селищної ради, Корюківського району Чернігівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить: встановити той факт, що вона є рідною дочкою ОСОБА_2, яка померла 25 жовтня 1999 року у віці 65 років. Визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало ОСОБА_2, яка померла 25.10.1999 року, а саме на: - земельну частку (пай) площею 3,81 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Червоний маяк» Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 028475.

В судове засідання позивач не прибула, в позові вказала про можливість розгляду справи без її участі, позов просила задовольнити.

Від відповідача в судове засідання надано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають.

Від третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

По справі встановлено, що 25 жовтня 1999 року мати позивача ОСОБА_2 у віці 65 років померла, про що Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області ч- видано свідоцтво про смерть (серія 1-ЕЛ № 060383) та складено 25.10.1999 року відповідний актовий запис № 52.

За життя покійна мати була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний маяк» Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області та була включена в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 028475 на земельну частку розміром 3,81 умовних кадастрових гектари, нормативна грошова оцінка на момент смерті 13 148, 00 грн.

Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина.

Для вирішення питання про прийняття спадщини вона звернулась до державного нотаріуса Корюківської державної нотаріальної контори. Нотаріус оглянувши надані документи повідомила, що в них відсутній оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого на покійну матір, а також про необхідність доказати родинний звязок між нею та померлою матірю. У звязку з цим нотаріус запропонувала звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права.

Померла 25 жовтня 1999 року ОСОБА_2 є дійсно її рідною матірю, що підтверджується письмовими доказами. Так в її свідоцтві про народження прізвище позивача на російській мові вказано «Ницук», що співпадає з написанням прізвища її батька у цьому свідоцтві. Мати при одруженні у 1981 році взяла прізвище батька і у їхньому свідоцтві про укладення шлюбу теж на російській мові зазначені їхні прізвища як «Ницук».

У її ж свідоцтві про укладення шлюбу, яке видано українською мовою, прізвище зазначене як «Ницук». У свідоцтві про смерть матері її прізвище зазначене як «Ніцук», таке ж прізвище і у заповіті.

Дані прізвища є співзвучними, різницю у їх написанні в різних документах можна пояснити помилкою при перекладі з іншої мови. Всі інші дані співпадають, тому той факт, що ОСОБА_2, яка померла 25.10.1999 року є рідною матірю позивача сумніву не виникає.

Встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, оскільки позивачем при подачі позову до суду було сплачено 50% судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 200, 207, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною дочкою ОСОБА_2, яка померла 25 жовтня 1999 року у віці 65 років.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_2, яка померла 25.10.1999 року, а саме на: - земельну частку (пай) площею 3,81 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Червоний маяк» Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 028475.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду залишити за нею.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М. І. Чурупченко