Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , за участю секретаря судового засідання Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку № 29 по вул. Дністровській в м.Маріуполі, який належить їй на підставі рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 13.08.2013 року. Відповідно до домової книги у вказаному будинку зареєстрований відповідач, який з 2010 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просила визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 29 по вул. Дністровській в м.Маріуполі.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не зявився. В матеріалах справи міститься заява, посвідчена нотаріусом Брянського нотаріального округу Брянської області, в якій він не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м.Маріуполь, вул. Дністровська, 29.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10233862, виданого 03.10.2013 року Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, на підставі рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 13.08.2013 року у справі № 264/3951/13-ц, позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок № 29 по вул. Дністровській в м.Маріуполі.

Відповідно до відомостей з домової книги зареєстрованих осіб, за адресою: м.Маріуполь, вул. Дністровська, буд.29, з 20.06.1995 року і по теперішній час зареєстрований відповідач ОСОБА_1, що також підтверджується довідкою про надання інформації № 03-12-10184, виданої 08.10.2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради.

Згідно акту № 58, складеного 17.09.2018 року головою КСН «Лучистий», відповідач ОСОБА_1 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2010 року і по теперішній час, що підтверджується викладеними у акті поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_4 в письмових поясненнях, наданих до суду, вказала, що відповідач ОСОБА_1 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2010 року. На теперішній час перебуває у РФ.

З інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України за №0.184-47245/0/15-18-Вих від 23.11.2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 30.01.2015 року перетнув державний кордон у пункті пропуску Гоптівка.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, відповідач є членом родини позивачки, який з 2010 року у будинку не проживає, його особисті речі в ньому відсутні, а також те, що той факт, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, у звязку із чим суд вважає, що ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування будинком № 29 по вул. Дністровській в м.Маріуполі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 29 по вул. Дністровській в м.Маріуполі.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко