Справа № 487/7129/18
Провадження № 2/487/2671/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді Нікітіна Д.Г., за участю секретаря судового засідання Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб Миколаївської міської ради, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про виділення ідеальних часток в рівних частинах спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб Миколаївської міської ради, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про виділення ідеальних часток в рівних частинах спільної сумісної власності

У своєму позові позивач зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1996 року виданого Житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності їй та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. 19.09.2002 року помер ОСОБА_4. Після його смерті оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки не має розподілу часток в спільній сумісній власності. У звязку з чим, просить задовольнити позов та визначити за кожним із співвласників по 1/4 частини на квартиру АДРЕСА_2.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.11.2018 року відкрито провадження по справі.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Треті особи у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1996 року виданого Житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ФП №059391 від 27.11.2009 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-ФП №094029 від 08.06.2013 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_8.

Відповідно до свідоцтва про смерть, 19.09.2002 року помер ОСОБА_9 Після його смерті відкрилася спадщина на частку квартири АДРЕСА_1.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на частку зазначеної вище квартири ОСОБА_1 як дружина померлого, звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори.

27.09.2007 року державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, було відмовлено оскільки, при правовій оцінці правовстановлюючих документів встановлено, що дана квартира перебуває в спільній сумісній власності чотирьох фізичних осіб. Спадковим майном є частка однієї з цих осіб у праві спільної сумісної власності на квартиру. Проте частка цієї особи у праві спільної власності не визначена.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно із ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності до положень п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).

Згідно розяснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Так, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, ратифікованихЗаконом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, оцінивши надані та здобуті докази по справі суд вважає, що померлому 19.09.2002 року ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_3, а тому за ним необхідно визначити ? частку даної квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб Миколаївської міської ради, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про виділення ідеальних часток в рівних частинах спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити частки в квартирі АДРЕСА_3, а саме за ОСОБА_4, померлим 19.09.2002 року, ОСОБА_1 Василіною, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 1/4 частини за кожним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Г. Нікітін