КОПІЯ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 681/137/18
Провадження № 22-ц/792/1170/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю апелянта ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, позивача ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 681/137/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4, як особи, яка не брала участі у справі на рішення Полонського районного суду від 16 березня 2018 року (суддя Горщар А.Г.) у справі за позовом ОСОБА_6 до відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Новоселицьке» в особі ліквідатора ОСОБА_8 про визнання договорів купівлі-продажу дійсними.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи,

в с т а н о в и в:

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_6 зазначав, що 23.04.2012 року він придбав у ВАСТ «Новоселицьке» багаторічні насадження на земельній ділянці 2 га, садибний індивідуальний будинок з господарськими спорудами, що розташовані в м. Полонне по вул. Декабристів б/н вартістю 1325 грн. і 1980 грн., а 23.10.2012 року придбав у ВСАТ «Новоселицьке» комплекс нежитлових будівель, що знаходяться в с. Новоселиця, вул. Заводська, 69, Полонського району, Хмельницької області: (обладнання; транспортну підстанцію 42,1 кв.м.; будівлю станції технічного обслуговування 231,4 кв.м.; кузню 133,9 кв.м., вбиральню 2,3 кв.м.; складське приміщення 298,6 кв.м.; будівлю гаражів 1328,8 кв.м.) вартістю 176600 грн. Проте, як вказує позивач, ліквідатор ВАСТ «Новеселицьке» під різними приводами уже понад 5 років ухиляється від нотаріального посвідчення договорів, про що не надає будь-яких письмових пояснень, а тому ОСОБА_6 позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію придбаних обєктів нерухомості. Зважаючи на викладене, позивач просив суд визнати дійсними договори від 23.04.2012 року та №76 від 23.10.2012 року, що укладені між ВАСТ «Новоселицьке» в особі ліквідатора ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Рішенням Полонського районного суду від 16 березня 2018 року позов задоволено. Вирішено визнати дійсним договір від 23.04.2012 року, укладений між відкритим акціонерним сільськогосподарським товариством «Новоселицьке» в особі ліквідатора ОСОБА_8 (Продавець) з однієї сторони та ОСОБА_6 (Покупець) з другої сторони, згідно якого Продавець продав Покупцю нерухоме майно, а саме, садибний індивідуальний будинок площею 23,5 кв.м з господарськими спорудами погребом 21,0 кв.м, вбиральнею 4 кв.м, що розташовані в м. Полонне по вул. Декабристів (нині № 38 «А»), Хмельницької області; визнати дійсним договір № 76 від 23.10.2012 року, укладений між відкритим акціонерним сільськогосподарським товариством «Новоселицьке» в особі ліквідатора ОСОБА_8 (Продавець) з однієї сторони та ОСОБА_6 (Покупець) з другої сторони, згідно якого Продавець продав Покупцю нерухоме майно, що знаходяться в с. Новоселиця, вул. Заводська, 69, Полонського району, Хмельницької області: (приміщення транспортної підстанції 42,1 кв.м; будівлю станції технічного обслуговування 231,4 кв.м; кузню 133,9 кв.м, вбиральню 2,3 кв.м; складське приміщення 298,6 кв.м.; будівлю гаражів 1328,8 кв.м). Визнано за ОСОБА_6 право власності на вказане вище майно. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_4, як особа, яка не брала участі у справі, оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції порушив норми ст. 52 ЦПК України, адже не залучив його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, оскільки ОСОБА_4 має намір отримати у власність земельну ділянку, що знаходиться під багаторічними насадженнями площею 2 га., які по договору від 23.04.2012 року придбав ОСОБА_6, тому і вважає, що його права оскаржуваним рішенням порушені. На думку ОСОБА_4, у правовідносинах, що склалися між сторонами багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий обєкт права власності без земельної ділянки, на якій вони розташовані, оскільки є складовою частиною земельної ділянки. Апелянт зазначає, що без вирішення питання щодо земельної ділянки, на якій розташоване майно, яке є предметом договорів, є неможливим фактична реалізація покупцем свого права власності на це майно. Також апелянт посилається на порушення норм матеріального права, адже оскаржуване рішення суперечить ст. 220 ЦК України. А тому, ОСОБА_4 просить суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та в позові відмовити.

Апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Позивач, його представник та відповідач апеляційну скаргу не визнали і просять її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 23.04.2012 року між ВАСТ «Новоселицеке» в особі ліквідатора ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі - продажу, предметом якого є багаторічні насадження на земельній ділянці 2 га, в кількості 225 шт., садибний індивідуальний будинок площею 23,5 кв.м, погреб площею 21,0 кв.м, вбиральня площею 4 кв.м, що розташовані в м. Полонне по вул. Декабристів Хмельницької області (а.с. 3-4).

23.10.2012 року ВАСТ «Новоселицеке» в особі ліквідатора ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі - продажу, предметом якого є приміщення транспортної підстанції площею 42,1 кв.м., будівля станції технічного обслуговування площею 231,4 кв.м., кузня площею 133,9 кв.м., вбиральня площею 2,3 кв.м., ремонтно механічна майстерня площею 1475,5 кв.м., складське приміщення площею 298,6 кв.м., будівля гаражів площею 1328,8 кв.м) (а.с.10).

Відповідно до ст. ст. 2, 3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

В силу п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційне та касаційне оскарження судових рішень є формою перевірки законності та обґрунтованості рішень суду вищестоящим судом з метою зміни чи скасування неправильних судових рішень.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, апеляційна перевірка судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, є гарантією реалізації права на судовий захист.

Частиною 1 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків останньої, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення слід вважати таким, що прийнято про права та обов'язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов'язки цих осіб, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки останніх.

Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов'язки цієї особи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки такої особи не вирішувалося.

За змістом названих норм, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 3 лютого 2016 року у справі №6-885цс15 та від 17 лютого 2016 року у справі №6-76цс16.

Однак, апелянтом не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня 2018 року вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обовязки.

Посилання ОСОБА_4 на те, що оскаржуваним рішенням суду порушуються його права на земельну ділянку по вул. Декабристів в м. Полонному є недоведеними, адже зазначене рішення стосувалося виключно нерухомого майна, а саме: будівель, що розташовані за адресою вул. Декабристів, 38 м. Полонне та вул. Заводська, 69 с. Новоселиця Полонського району Хмельницької області. І будь яких доказів щодо порушення прав та обовязків ОСОБА_4 відносно цієї нерухомості апелянтом та його представником надано не було.

Як вбачається із постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 20.12.2017 року ОСОБА_4 рішенням сесії Полонської міської ради обєднаної територіальної громади №5 від 29.12.2016 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га., що розташована в м. Полонне, вул. Декабристів для ведення особистого селянського господарства землі сільськогосподарського призначення з метою передачі у власність.

Колегією суддів встановлено, що як на час звернення ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції так і на час розгляду справи виготовлений апелянтом проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га., що розташована в м. Полонне, по вул. Декабристів рішенням сесії Полонської міської ради ОТГ затверджений не був та будь яка земельна ділянка у власність або в користування йому не передавалася. Вказані обставини визнані ОСОБА_4 і його представником ОСОБА_9 та підтверджуються матеріалами справи (а.с. 77).

Сам факт надання ОСОБА_4 Полонською міською радою ОТГ дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га., що розташована в м. Полонне, вул. Декабристів не доводить перебування цієї земельної ділянки у користуванні, оренді чи у власності апелянта.

Разом з тим, як вбачається із резолютивної частини оскаржуваного рішення, судом першої інстанції будь яких рішень стосовно придбаних ОСОБА_6 23.03.2012 року багаторічних насаджень площею 2 га, що розташовані за адресою вул. Декабристів м. Полонне не приймалося. І, крім того, постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 20.12.2017 року встановлено, що розміщення дерев, будинку, погрібу та вбиральні на земельній ділянці, які ОСОБА_6 придбав у ВСАТ «Новоселицьке» не надає йому права на користування землею без згоди на те власника земельної ділянки. І у ОСОБА_6 відсутні будь які права щодо спірного майна.

Доводи апелянта про те, що земельна ділянка, на якій розташовані садибний індивідуальний будинок, погріб та вбиральня накладається на земельну ділянку, яку він має намір отримати у власність, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, є недоведеними.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16 березня 2016 року не було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки апелянта і апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості переглянути в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення.

Керуючись ст.ст. ст. 261, 362 , 368, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4, як особи, яка не брала участі у справі на рішення Полонського районного суду від 16 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до відкритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Новоселицьке» в особі ліквідатора ОСОБА_8 про визнання договорів купівлі-продажу дійсними закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2018 року.

Судді: (підпис) ОСОБА_1

(підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк