Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючої судді Астахової О.О.,

при секретарі: Якименко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в :

04 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Донецьк, матір'ю якого є громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком дитини є громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Мотивуючи заяву тим, що вона є матір'ю ОСОБА_3 З 11 липня 2014 року її донька ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_2, про що Центральною міською клінічної лікарнею №3 м. Донецька видано медичне свідоцтво про народження.

Проте, отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану виявилось неможливим, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У зв'язку з цим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану на звернення ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, встановлення факту народження ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини установленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У провадження головуючого судді справа передана 06 грудня 2018 року.

За таких обставин, суд розглядає цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини невідкладно без виклику заявника та заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. А відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 01 липня 1992 року Палацом урочистих подій м. Донецька (а.с. 9).

11 липня 2014 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 17).

За даними лікарського свідоцтва про народження №76, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 Центральною міською клінічною лікарнею №3 м. Донецька, ОСОБА_3, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1, у вказаному медичному закладі, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 16, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23 год. 25 хв. народила хлопчика, вагою 3800,00 грамів, при одноплідних пологах (а.с. 15).

Факт народження дитини також підтверджується обмінною картою ОСОБА_3, іншими медичними документами та фотографіями, що дулучені до матеріалів справи (а.с. 18-26).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 31 серпня 2018 року Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, ОСОБА_2 родився ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Донецьк, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 11).

31 жовтня 2018 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві за зверненням ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 16).

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, зрізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Документ, що підтверджує факт народження дитини заявника, а саме медичне свідоцтво про народження №76, видане 12 липня 2018 року Центральною міською клінічною лікарнею №3 м. Донецька, тобто закладом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, а тому він є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно із ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Частиною 1 ст. 144 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження свого онуки у позасудовому порядку. Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право.

Ураховуючи наведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження матір'ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_4, сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Донецьк, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 78-81, 258-259, 265, 268, 293-294, 315, 317, 352-355 ЦПК України, ч. 1 ст. 126, 144 СК України, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, чоловічої статі, дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження дитини - м. Донецьк, Донецької області, Україна, мати дитини - громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батько дитини - громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду про встановлення факту народження ОСОБА_2, підлягає реєстрації у Дніпровському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві та не замінює собою документу, що видається цим органом, а являється підставою для одержання свідоцтва про народження ОСОБА_2.

Допустити негайне виконання рішеня суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: О.О. Астахова