Справа №: 343/2352/18
Провадження №: 2-з/0343/11/18
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

20 грудня 2018 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши заяву ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі у справі за його позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа № 343/2352/18 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором. Ухвалою суду від 17.12.2018 року в даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 18 грудня 2018 року на розгляд суду поступила заява позивача про забезпечення позову у справі про стягнення заборгованості, в якій він просить заборонити відповідачам виїжджати за межі України до повного погашенням заборгованості. Дану заяву мотивує тим, що відповідачі в добровільному порядку кошти за продані ним будівельні товари і надані послуги не повертають. Як йому відомо, відповідачі офіційного доходу на території України не мають, періодично виїжджають за кордон на роботу, де отримують високий заробіток. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення чи призвести до затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, законом не передбачена можливість обмежувати у праві виїзду за кордон громадян України у випадку наявності в них боргових зобов»язань, не підтверджених рішенням суду, що має місце в даному випадку.

За таких обставин, суд не може обмежити відповідачів у праві вільно залишати територію України, пересуватися та вільно вибирати місце проживання, яке їм гарантовано Конституцією України, а тому в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну», керуючись ст.ст. 149-150,153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі у справі за його позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів після отримання її копії до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: