Провадження № 2/127/4418/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13.12.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

встановив:

ОСОБА_3 Г,С. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.01.2000року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4, 2010р.н. та ОСОБА_3, 2000р.н., які проживають разом із позивачем. Відповідач сплачував аліменти на користь утримання двох дітей, згідно судового наказу від 10.08.2018року, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1 /3 частини ( по 1/ 6 частині на кожну дитину) від усіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно до досягнення повноліття старшою донькою ОСОБА_3 07.10.2000р.н. На даний час ОСОБА_3 виповнилось 18 років і стягнення аліментів на її утримання припинено. Однак, донька продовжує навчання. Вона є студенткою першого курсу навчання медичного факультету Івано Франківського національного медичного університету, денної, бюджетної форми навчання. Стипендії не отримує, жодного самостійного доходу немає, тому вона не має власних коштів на існування, а також на навчання. Відповідач не бажає добровільно надавати кошти на її утримання, хоча є працездатною особою, має постійну роботу і стабільно отримує достатнього рівня заробітну плату. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, 07.10.2000р.н. в розмірі 1 /6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову на весь період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Ухвалою суду від 24.10.2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Третя особа в судове засідання не зявилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити.

Враховуючи думку позивача, вимоги ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.01.2000року.

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3, 07.10.2000року народження є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 07.10.2000р.н. та ОСОБА_4, 17.07.2010р.н. в розмірі 1 /3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 01.08.2018року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10).

Згідно довідки ДВНЗ «Івано Франківський національний медичний університет» №1155 від 17.09.2018року ОСОБА_3 є студентом першого курсу 5 групи медичного факультету Івано Франківського національного медичного університету денної, бюджетної форми навчання (а.с.7).

Таким чином, судом встановлено, що повнолітня ОСОБА_3 навчається ДВНЗ «Івано Франківський національний медичний університет» та потребує матеріальної допомоги, однак згідно довідки ДВНЗ «Івано Франківський національний медичний університет» №1155 від 17.09.2018року не вказано дати закінчення навчання ОСОБА_3, а тому суд вважає за необхідне здійснити стягнення до 30.11.2018року, оскільки ОСОБА_3 надано довідки про доходи з ДВНЗ «Івано Франківський національний медичний університет» за вересень, жовтень, листопад 2018року, що підтверджує факт її навчання в навчальному закладі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 ЗУ «Про охоронну дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018, у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Згідно ч.1 ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

У відповідності з ч. 3 ст. 199 СК України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На підставі ст. ст. 183-183 СК України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, сімейного та матеріального стану сторін, їх доходів, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі але розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини чим порушує вимогу ст. 198 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, 11.10.2018року до 30.11.2018року (включно).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вважає, що з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 704,80 грн. судового збору, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від його оплати та стягнути з відповідача на користь позивача 750,00 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 14.03.1979р.н. (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, 07.10.2000року народження, в розмірі 1 /6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11.10.2018року до 30.11.2018року (включно).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 750,00грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 18.12.2018року.

ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2.

ОСОБА_2, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1.

ОСОБА_3, м. Івано Франківськ, АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_3.

Суддя: