21.12.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/695/17
провадження №2/533/3/18
Рішення

Іменем України

19 грудня 2018 року селище Козельщина Полтавської області.

Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Науменко Н.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Кумаки А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

позивача ( відповідача) - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, селища Козельщина, Полтавської області, поштовий індекс 39100 до Козельщинської селищної ради Полтавської області, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Козельщина Полтавської області, 39100? ОСОБА_3, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, селища Козельщина, Полтавської області, поштовий індекс 39100, третя особа державний нотаріус Козельщинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права на успадкування майна та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Козельщинської селищної ради Полтавської області, що розташована за адресою: вул. Остроградського, 87, селища Козельщина Полтавської області, поштовий індекс 39100, третя особа без самостійних вимог Козельщинська державна нотаріальна контора, розташована за адресою: вул. Монастирська, буд.7, селища Козельщина Полтавської області, поштовий індекс 39100 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

установив:

27 червня 2017 року позивачі звернулись до суду із зазначеними позовами, в яких ОСОБА_1 прохала визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Козельщинською державною нотаріальною конторою 03.07.2013 року ОСОБА_6 після смерті матері ОСОБА_7, померлої 03.01.2001 року, на 4662 прості іменні акції з належними дивідендами в ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та земельну частку (пай) спадкодавця, яка ще не оформлена, посилаючись на не врахування нотаріусом факту прийняття нею спадщини та порушення вимог закону при оформленні заяви про прийняття її відмови від спадщини.

Ухвалою суду від 29.06.2017 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано час на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 11.07.2018 року відкрито провадження у справі і справа призначена до судового розгляду на 22.08.2017 року.

22.08.2017 року ухвалою суду третю особу державного нотаріуса ОСОБА_5 замінено на Козельщшинську державну нотаріальну контору та витребувано докази.

29.06.2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вимогою про визнання за нею права на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами, розташовану в селищі Козельщина по вул. Короленка, 12 Полтавської області в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_6 та ? частину цього будинку як частку у спільній сумісній власності подружжя. Також прохала визнати за нею право на успадкування земельної частки (паю) розміром 4,5 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, яку ОСОБА_6 прийняв у спадок після смерті матері ОСОБА_7, та не оформив за життя своїх спадкових справ. Підставою вимоги зазначила побудову будинку під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі власними силами за спільні кошти та проживання у ньому до дня смерті спадкодавця сім»єю та прийняття спадщини після його смерті як спадкоємцем четвертої черги.

30.08.2018 року суддею Лизенко А.В. позовні вимоги роз»єднані в окремі провадження.

Ухвалою Козельщинського районного суду від 12.09.2017 року вимога ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на земельну частку (пай), успадковану ОСОБА_6 після смерті матері ОСОБА_7 виділена в окреме провадження та в цей же день об»єднана із справою за позовом ОСОБА_1 в одне провадження, справа призначена до розгляду на 13.10.2017 року.

30.10.2017 року ОСОБА_1 позовні вимоги доповнила вимогою про встановлення факту прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7, зазначивши, що спадщину прийняла шляхом спільного проживанням із спадкоємцем. Також прохала замінити відповідача ОСОБА_3 на Козельщинську селищну раду Полтавської області.

Ухвалою суду від 31.10.2018 року до участі у справі в якості другого відповідача залучена Козельщинська селищна рада.

Справа розглядом відкладалась 22.11.2017 року у зв»язку з неявкою позивача ОСОБА_1

Ухвалою суду від 11.12.2017 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю на час смерті спадкодавця ОСОБА_7

Ухвалою суду від 09.01.2018 року справа прийнята до провадження суддею Оксенюком М.М. після закінчення повноважень судді, в провадження якого перебувала, та призначена до підготовчого судового засідання на 18.01.2018 року. В судовому засіданні 18.01.2018 року ОСОБА_1 заявлено вимогу про збільшення позовних вимог та встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_7

Ухвалою суду від 18.01.2018 року задоволено самовідвід головуючому судді та справа передана для перерозподілу.

22.01.2018 року справа прийнята до провадження головуючим після перерозподілу та призначена до підготовчого судового засідання на 08.02.2018 року. Підготовче провадження відкладено на 12.03.2018 року за клопотання представника ОСОБА_1

До розгляду справа призначена на 19.04.2018 року після закриття підготовчого провадження ухвалою від 12.03.2018 року.

19.04.2018 року справа зупинена провадженням до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про визнання відмови нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неправомірною та порушення ним прав позивача при оформленні відмови від спадщини.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 12.10.2017 року

у справі № 533/960/17 за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину житлового будинку по вул. Короленка, 12 в селищі Козельщина та право на успадкування другої половини будинку в порядку ст.1264 ЦК України.

Провадження у справі відновлено ухвалою суду від 10.12.2018 року та призначено до розгляду на 13.12.2018 року та у зв»язку із закінченням робочого часу перенесена розглядом на 19.12.2018 року.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 липня 2018 року розглянута вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Козельщинською держнотконторою 03.07.2013 року за реєстром № 987 ОСОБА_6 на 4662 прості іменні акції ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» ОСОБА_7. Враховуючи, що зазначена вимога розглянута судом і рішення набуло чинності, ухвалою Козельщинського районного суду від 19 грудня 2018 року провадження у справі в частині ціх вимог закрито.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник ОСОБА_1І - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та прохала його задовольнити з підстав зазначених в позові.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги про визнання права на успадкування земельної частки (паю) та наполягали на її задоволенні, посилаючись на визнання права ОСОБА_3 на успадкування майна ОСОБА_6 судовим рішення, заперечували фактичне прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7 позивачем ОСОБА_1 та вважали, що нею пропущений строк на звернення за захистом порушеного права.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, проаналізувавши їх у сукупності, врахувавши позиції сторін і надавши їм правову оцінку, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_8

Судом встановлено наступне.

03.01.2001 року померла ОСОБА_7, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 і мала право на підставі сертифікату ПЛ №0110963, виданого Козельщинською райдержадміністрацією 19.01.1998 року за № 0240, на земельну частку(пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території Козельщинської селищної ради Полтавської області, та 4662 прості іменні акції з належними дивідендами в ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод».

20 липня 2013 року за заявою ОСОБА_6 третьою особою відкрита спадкова справа № 160/2013, до якої позивачем ОСОБА_1 долучено заяву про відсутність претензій щодо успадкування братом майна померлої матері та неприйняття нею спадщини і відмову від звернення до суду з вимогою про поновлення строку на прийняття спадщини.

03 липня 2013 року Козельщинською державною нотаріальною конторою Полтавської області на майно померлої її сину ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 4662 прості іменні акції ОСОБА_7 за реєстром № 987 як спадкоємцю, який прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном померлої наявністю у нього на руках сертифіката на акції ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод».

ОСОБА_6 помер 25 грудня 2015 року. Після його смерті ОСОБА_9 ДНК відкрита спадкова справа № 377/2016 на підставі заяви ОСОБА_1 від 8 грудня 2016 року, якій постановою нотаріуса від 27.05.2017 року № 726 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно брата за пропуском строку на прийняття спадщини та роз»яснено право на поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.03.2017 року, яке набуло чинності 04.04.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено в наданні додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини за відсутністю поважних причин пропуску цього строку.

02.06.2018 року ОСОБА_3 звернулась до Козельщинської ДНК із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на ? частину будинку з відповідною часткою надвірних побудов по вулиці Короленка, 12 в селищі Козельщина як частку у спільній сумісній власності подружжя, на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами та земельну частку (пай), яку прийняв її колишній чоловік та не оформив своїх спадкових прав у справі 160/2013 після померлої ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_3 прийняла спадщину фактично шляхом постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_6 до дня його смерті, що підтверджено довідкою Козельщинської селищної ради № 195 від 27.02.2017 року, яка мається в матеріалах спадкової справи, оглянутої судом.

Із копії актового запису відділу ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області вбачається, що ОСОБА_6 і ОСОБА_10 уклали шлюб 03.11.1973 року, який розірвано 06.05.2014 року.

Постановами державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори №№ 729-731 від 02.06.2017 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право власності на ? частину будинку та про право на спадщину на 1/2 частину будинку і земельну частку (пай) за відсутністю документів, що посвідчують право власності померлих на спадкове майно.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 12.10.2017 року

визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з відповідною часткою надвірними побудов, розташовану в селищі Козельщина по вул. Короленка, 12 Полтавської області в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_6 та право власності на ? частину цього будинку як частку у спільній сумісній власності подружжя ( справа « 533/960/17).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 липня 2018 року, яке набуло законної сили 14 листопада 2018 року, відмовлено ОСОБА_1 у визнанні неправомірними дій державного нотаріуса під час прийняття її заяви від 20 червня 2013 року про відсутність претензій до ОСОБА_6 щодо успадкування ним майна матері ОСОБА_7, заяви від 20.04.2017 року у спадковій справі №160/2013 про скасування свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_6 на 4662 прості іменні акції ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» від 03.07.2013 року, відмови у задоволенні заяви від 11.05.2017 року про видачу свідоцтва про про на спадщину, винесенні постанови від 27.05.2017 року та заяви від 08.12.2016 року після смерті ОСОБА_6 у спадковій справі № 377/2017.

Актом від 03.04.2017 року, складеним депутатом Козельщинської селищної ради ОСОБА_11, посвідчено проживання ОСОБА_1 та здійснення догляду за ОСОБА_7 з 1 жовтня 2000 року по 03.01.2001 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 підтвердили здійснення позивачем догляду за ОСОБА_7, наданні їй допомоги у догляді за будинком та присадибною ділянкою, але постійне проживання позивача сім»єю з матір»ю заперечували, зазначали, що після смерті ОСОБА_7 у будинку ніхто не проживав та ним не опікувався.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини ( глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статт 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини після померлої 03.01.2001 року ОСОБА_7, визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 12,ч.1 та ч.2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши зазначених норми закону та надані сторонами доказів, суд вбачає, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 її спадкоємцями були діти ОСОБА_6 та ОСОБА_1, які, з»явившись до нотаріальної контори, у письмових заявах висловили своє ставлення до спадкування майна померлої матері. ОСОБА_6 прохав видати йому свідоцтво про право на спадщину на іменні акції ТОВ «Кременчуцький сталеливарний завод», надавши державному нотаріусу сертифікат на підтвердження прийняття ним спадщини, що відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року), що діяв на час виникнення правовідносин, визнавалось фактичним прийняттям спадщини та надавало право спадкоємцю на успадкування. Законодавець визнавав факт зберігання особою документа, що засвідчує право на майно, підтвердженням його наміру отримати майно у спадок.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 до шлюбу) ОСОБА_15 підтвердила неприйняття нею

спадщини, висловила свою згоду з правом на отримання спадщини братом, відмовилась в судовому порядку оспорювати його право на успадкування майна матері та доводити факт прийняття нею спадщини, про що зазначила в заяві від 20.06.2013 року. Вона змінила думку лише 08.12.2016 року майже через рік після смерті брата, заявивши про свій намір успадкувати його майно. Зазначені заяви в спадкових справах 160/2013 та 377/2016 прийняті державним нотаріусом, належним чином засвідчені, але у видачі їй свідоцтв про право на спадщину після померлих матері і брата відмовлено в зв»язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Подана нею 20.06.2013 року заява свідчить про те, що нотаріусом була виконана вимога про повідомлення усіх спадкоємців померлої ОСОБА_7 про відкриття спадщини та з»ясовувалась позиція щодо наявності намірів спадкувати майно, майнових претензій до спадкового майна померлого. Зазначені дії нотаріус виконував після спливу строку на прийняття спадщини з метою уникнути спорів між спадкоємцями. На дату видачі свідоцтва про справо на спадщину 03.07.2013 року таких спорів він не виявив, що давало йому право задовольнити заяву ОСОБА_6

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25.08.2018 року дії нотаріуса та винесені ним свідоцтво про право на спадщину, видане 03.07.2013 року ОСОБА_6, постанови про відмову у скасуванні постанови від 03.07.2013 року та видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_7 на 4662 прості іменні акції ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», визнанні такими, що відповідають вимогам закону.

Зазначене рішення приймається судом як належний доказ відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, яка передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звернувшись до Козельщинської державної нотаріальної контори 08.12.2016 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого 25.12.2015 року брата ОСОБА_6 на земельну частку (пай), належну їх матері ОСОБА_7, яку останній прийняв, ОСОБА_1 не дотрималась вимог ст. 1269 ЦК України щодо подання у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини та не надала доказів постійного проживання із спадкодавцем. В судовому порядку їй було відмовлено від надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджено рішенням Козельщинського районного суду від 23.03.2017 року. Пропуск строку на прийняття спадщини ОСОБА_1 став підставою до закликання до спадкування спадкоємця наступних черг, якою є ОСОБА_3 як спадкоємиця ОСОБА_6 четвертої черги член сім»ї, що проживав із спадкодавцем до відкриття спадщини не менш п»яти років.

Враховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), належну ОСОБА_7, яку прийняв ОСОБА_6 та не оформив своїх спадкових прав, ОСОБА_1 слід відмови як спадкоємиці, яка не прийняла спадщину після померлого ОСОБА_6 та не довела поважності причини пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 Вона також не надала суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту вступу в управління спадковим майном після смерті матері ОСОБА_7.

Заявляючи вимогу про встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_1 зазначала, що вона фактично вступила в управління спадковим майном, здійснюючи догляд за будинком матері, обробляючи присадибну ділянку.

Дослідивши акт постійного проживання ОСОБА_1 в селі Павлівка Козельщинського району з 1.10.2000 року по 03.01.2001 троку та показання свідків, на підставі тверджень яких складено цей акт, суд встановив, що ОСОБА_1 здійснювала в цей період догляд за престарілою та хворою матір»ю, але вона здійснювала ці дії, постійно проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_5 з сім»єю. Після смерті ОСОБА_7 03.01.2001 року будинок було розібрано, та земельна ділянка не оброблялась. Інших доказів фактичного прийняття спадщини нею не надано.

За таких підстав суд вважає недоведеним факт вступу ОСОБА_1 в управління спадковим майном протягом шестимісячного строку після смерті матері.

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 проживали разом та вели спільне господарство до дня смерті ОСОБА_6, 25 грудня 2015 року, що підтверджується довідкою виданою Козельщинською селищною радою Козельщинського району Полтавської області від 27.02.2017 року за № 195, вони перебували у шлюбі з 03.11.1973 року до дати його розірвання 06.05.2014 року та продовжили проживати сім»єю після розірвання шлюбу, що суд визнає підставою для успадкування членом сім»ї померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_3 належного йому майна, як такого, що за ним зареєстрований, так і того, на що він має право.

Таким майном є прийняте після померлої 03.01.2001 року матері ОСОБА_7 земельна частка (пай) площею 4,5 умовних кадастрових гектари, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, та належить померлій на підставі сертифікату серії ПЛ №0110963, виданого 19.01.1998 року за № 0240, яку прийняв ОСОБА_6, але за життя не оформив своїх спадкових прав.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

ОСОБА_3 підтвердила доказами прийняття нею спадщини після померлого члена сім»ї ОСОБА_6 та звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлючого документу на спадкове майно, яке було втрачено власником, що стало причиною звернення до суду.

Аналізуючи зібрані докази судом встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємицею четвертої черги, яка передбачена статтею 1264 ЦК України, інші спадкоємці не прийняли спадщини, а тому має право на спадкування земельної ділянки і її вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. чт. 141,142 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 покласти на неї.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 160,57грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5 - 17, 141, 258-259, 263-268, 354, пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради, ОСОБА_3, третя особа державний нотаріус Козельщинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини після померлої 03.01.2001 року ОСОБА_7 та визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 4,50 умовних кадастрових гектари, розташовану на землях Козельщинської селищної ради Полтавської області, належну ОСОБА_16, померлій 03.01.2001року, відмовити за безпідставністю.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Козельщинської селищної ради Полтавської області, третя особа без самостійних вимог Козельщинська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт КН № 523970, виданий Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області 10.12.1997 року право власності в порядку спадкування за законом після померлого 25 грудня 2015 року ОСОБА_6 на земельну частку (пай) у колективній власності на землю члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_7, померлої 03.01.2001 року, розміром 4,5 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Козельшинської селищної ради, яку він прийняв та за життя не оформив своїх спадкових прав.

Відповідно д ст. 141,142 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 покласти на неї.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 160,57грн.

Рішення суду може бути оскаржено через Козельщинський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 21.12.2018 року.

Суддя Н.Д.Науменко