Справа № 136/1498/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі припиненим шляхом його розірвання, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - позивач, орендодавець) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, орендар) про визнання Договору оренди землі № 1-339 від 22.10.2015 року (далі - Договір) припиненим шляхом його розірвання. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що 22.10.2015 року між ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди землі № 1-339, предметом якого є земельна ділянка площею 36,6112 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (за межами населеного пункту). В порушення пункту 11 Договору ОСОБА_1 систематично не сплачує орендну плату за використання об'єкта оренди, у зв'язку з чим розмір заборгованості за 2017 рік становить 88 128,31 грн. Оскільки орендар грубо порушує умови договору, це стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про визнання договору припиненим шляхом його розірвання.

Відповідач подав до суду відзив в якому вказав на необґрунтованість заявлених вимог, оскільки договір оренди землі може бути припиненим лише з підстав визначених статтею 31 Закону України "Про оренду землі", при цьому підстави позову на які вказує позивач не підпадають під жодну з них. Претензій від органу місцевого самоврядування щодо несплати орендної плати відповідач не отримував, що вказує на відсутність заборгованості за договором та підтверджує надуманість підстав для звернення до суду з позовом.

Позивач подав відповідь на відзив в якій вказав, що стороною договору є Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а тому ні орган місцевого самоврядування, ні органи державної фіскальної служби, не мають жодного відношення до виконання договору оренди землі.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 29.11.2018 року у справі відкрито провадження, а 13.11.2018 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 22.10.2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено Договір оренди землі № 1-339, предметом якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 36,6142 га (рілля, багаторічні насадження, кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (за межами населеного пункту).

27.10.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень було внесено запис про реєстрацію за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) на строк до 21.10.2030 року.

За умовами Договору (п. 9-11) орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5,94 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 73 440,26 грн. за 1 рік. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься до місцевого бюджету орендарем рівними частинами за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

З повідомлення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 26.02.2018 року вих. № 2253/9/02-32-55-03 (а.с. 14) слідує, що станом на 22.02.2018 року ОСОБА_1 заборгував по орендній платі за використання спірної земельної ділянки кошти в сумі 88 128,31 грн.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом (пункт 35 Договору).

У відповідності до ст. 21 Закону України "Про оренду землі", ст. 96, 206 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати (пункт "д" статті 141 ЗК України).

Відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Приписами ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 31 зазначеного вище Закону встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Абзацом 3 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" встановлено, що питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред'явлення позову про розірвання договору.

У пункті 2.20 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011 року № 6 (далі - Постанова) зазначено, що під час вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, суди мають мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі (пункт 2.23 Постанови № 6).

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.

З урахуванням зазначеного суду вважає, що факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки як слідує зі змісту статті 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи те, що факт систематичної несплати відповідачем орендної плати протягом періоду дії договору оренди землі підтверджується належними і допустимими доказами, приймаючи до уваги положення ч.1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов Договору від 22.10.2015 року, суд вважає встановлені обставини достатньою правовою підставою для розірвання цього договору, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Лист ОСОБА_1 від 04.12.2018 року на адресу Немирівського управління ГУ ДФС у Вінницькій області з приводу погодження порядку погашення заборгованості з орендної плати по Договору від 22.10.2015 року, не спростовує висновків суду щодо наявності підстав для припинення договору шляхом його розірвання по причині систематичної несплати орендної плати.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати Договір оренди землі № 1-339 від 22.10.2015 року, який укладено між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 36,6142 га (рілля, багаторічні насадження, кадастровий номер НОМЕР_2), що розташована на території Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (за межами населеного пункту) припиненим шляхом його розірвання.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21027, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Келецька, 63) судовий збір в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник