справа № 369/8736/18-ц головуючий у суді І інстанції - Дубас Т.В.
провадження № 22-ц/824/3859/2018 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Ткаченка І.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_6, поданою представником ОСОБА_4, на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 року про відмову у прийнятті додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням та просила стягнути з ОСОБА_5 479 208 грн. в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу, пов'язаних з розглядом справи.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою суду від 20 серпня 2018 року було залишено позов ОСОБА_4 без розгляду, а тому у силу вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України відповідач має право на отримання компенсації здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи.

УхвалоюКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 рокуОСОБА_6 відмовлено у прийнятті додаткового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення судом норм процесуального права та ухвалити рішення про розподіл судових витрат відповідно до наявних у матеріалах справи доказів. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що стороною відповідача було належним чином підтверджено неправомірність дій позивача та розмір витрат на правову допомогу, які підлягають сплаті відповідачем адвокату за надану професійну правову допомогу. Попередня оплата витрат на правову допомогу не є обов'язковою. Ця оплата може бути здійснена в майбутньому, зокрема, відповідно до умов договору про надану правову допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 вказує на те, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, оскільки в ній не вказано, в чому полягає порушення матеріального та процесуального права та неповнота встановлення обставин судом першої інстанції під час розгляду клопотання про розподіл судових витрат. Апелянтом не надано будь-яких доказів на підтвердження оплати адвокату гонорару. Факт внесення відомостей до ЄРДР не є підтвердженням вчинення кримінального правопорушення. Саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, щодокази на підтвердження судових витрат на правову допомогу у вищезазначеній справі не були надані суду у встановленому законом порядку, а поважності причин неподання таких доказів відповідачем не наведено.

Однак, апеляційний судне може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (а.с.45).

Згідно акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 20 серпня 2018 року по договору про надання правничої (правової) допомоги №180208 від 02 серпня 2018 року адвокатОСОБА_4, на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №180208 від 02 серпня 2018 року надавОСОБА_6 послуги, які включають підготовку клопотання про надання копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи, консультація з правових питань, підготовка відзиву на позовну заяву та участь у судовому засіданні (а.с.49).

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Розглядаючи клопотання відповідача ОСОБА_6 по суті, суд першої інстанції зазначив, що докази на підтвердження судових витрат на правову допомогу суду не надані, а причини неподання таких доказів не наведені. Суд також керувався вимогами статей 141, 246, 270 ЦПК України.

Однак, відмовляючи у прийнятті додаткового рішення, суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідач не просила ухвалити у справі додаткове рішення. ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про розподіл судових витрат у порядку, визначеному ч. 5 ст. 142 ЦПК України, а не у порядку ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції повинен був дати оцінку доводам ОСОБА_6 щодо необґрунтованих дій позивача та понесення у зв'язку з цим відповідачем судових витрат, а також встановити наявність чи відсутність підстав для задоволення клопотання про розподіл таких витрат.

Натомість, суд першої інстанції керувався нормами цивільного процесуального права, які регулюють підстави та порядок ухвалення додаткового рішення та на які не посилався відповідач, як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючисьстаттями142, 374, 379, 381, 382-384 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_6, подану представником ОСОБА_4,задовольнити частково.

УхвалуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2018 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2018 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

ЯворськийМ.А.