ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1442/18 Справа № 185/8694/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення утриманих сум,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення утриманих сум.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що з його заробітної плати було двічі утримано суму штрафу у розмірі 1 700 грн., стягнуту Відділом державної виконавчої служби Тернівського МРУЮ та самостійно сплаченого ним у розмірі 3 400 грн. Відповідач добровільно відмовляється від повернення зазначених коштів. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача протиправно утриману суму з заробітної плати у розмірі 1 897 грн. 15 коп. та нараховані за неї збитки - індексацію, компенсацію в розмірі 159 грн., 3% річних - 80 грн. 62 грн., моральну шкоду у розмірі - 32 251 грн. 55 коп., на загальну суму - 34 388 грн. 32 коп. У лютому 2018 року ОСОБА_1 збільшив загальну суму, яку просив стягнути з відповідаач на його користь до - 62 985 грн. 95 коп. (а.с.150).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення утриманих сум.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 28 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове, про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України та Податкового кодексу України.

Згідно з п. 43.1 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до ст. 43 ПК України та ст. 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п. 43.2 ст. 43 ПК України).

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3 ст. 43 ПК України).

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (п. 43.4 ст. 43 ПК України).

Згідно з п. 43.5 ст. 43 ПК України орган доходів і зборів не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів згідно з Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 № 1146, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 за № 1679/28124.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів (частина друга ст. 301 МК У).

Водночас, якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку (частина четверта ст. 301 МКУ).

З матеріалів справи вбачається, 19 грудня 2014 року Західно-Донбаською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було винесено постанову РМ № 674780 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої посадову особу підприємства «Робітнича солідарність» ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-1 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу розміром 1 700 грн. (а.с.70).

20 лютого 2015 року вказану постанову було направлено на примусове виконання до ВДВС Тернівського МРУЮ. 26 серпня 2015 року виконавче провадження № 46656966 було виконано в повному обсязі та стягнуто з пенсії позивача штраф у розмірі 1 700 грн. до бюджету, що підтверджується листом Павлоградського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року (а.с. 74).

02 липня 2015 року підприємство «Робітнича солідарність» із заробітної плати позивача сплатили до бюджету 3 400 грн., зазначивши призначення платежу "утримання штрафів з зарплати за червень 2015 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_1, відповідно до постанови від 19 грудня 2014 року" (а.с.13).

Вказані кошти було зараховано до державного бюджету, на спеціально відкриті рахунки органу Державної казначейської служби України, що підтверджується платіжними дорученнями в яких зазначено код отримувача Державної казначейської служби України який є отримувачем коштів (а.с.75, 76, 77).

ОСОБА_1 звертався до відповідача Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області із заявами про повернення помилково сплачених коштів, однак відповідач відмовив йому у поверненні зазначених коштів, що підтверджується копіями таких заяв та повідомлень (а. с.7, 8, 9, 10, 11, 12).

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, позивач посилався на те, що відповідач добровільно відмовляється від повернення зайво сплачених ним коштів, та просив стягнути з відповідача компенсацію, три відсотки річних, моральну шкоду на загальну суму 62 985 грн. 95 коп. (а.с.4, 5, 150).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції посилався на те, що з позовними вимогами до Державної казначейської служби України, на спеціально відкриті рахунки рахунки якої було зараховано вказані кошти, позивач не звертався, однак, повністю погодитися з таким висновком суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається вказані кошти було зараховано до державного бюджету, на спеціально відкриті рахунки органу Державної казначейської служби України, що підтверджується платіжними дорученнями в яких зазначено код отримувача Державної казначейської служби України який є отримувачем коштів (а.с.75, 76, 77).

Відповідачем у даній справі позивач вказав Західно-Донбаську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд першої інстанції взагалі не залучав до участі уданій справі в якості третьої особи Державну казначейську службу України, на рахунках якої знаходяться сплачені позивачем кошти та які останній просив стягнути на його користь.

Таким чином, суд першої інстанції не визначився належним чином з колом учасників у даній справі.

Суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного розгляду справи позбавлений права, відповідно до ЦПК України, щодо залучення до участі у справі інших учасників.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення суду від 28 лютого 2018 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення утриманих сум - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення утриманих сум - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді