УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 року Провадження №2/425/451/18
Справа №425/1779/18
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області у складі судді Романовського Є.О., перевіривши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, однак при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що справа не підсудна Рубіжанському міському суду Луганської області з наступних підстав.
Статтею 27 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ - позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.
Згідно наданої до суду позовної заяви ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.
З позовної заяви вбачається, що малолітні або неповнолітні діти у сторін відсутні, а також до позову не додано доказів неможливості за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.
Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.12.2014 р. №56/0/38-14 за Лисичанським міським судом Луганської області визначена територіальна підсудність справ Перевальського районного суду Луганської області.
Зі змісту позовних вимог випливає, що підстави для застосування правил альтернативної підсудності, які врегульовані ст. 28 ЦПК України, відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Таким чином, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Рубіжанському міському суду Луганської області, а тому вважає необхідним передати її на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Лисичанського міського суду Луганської області.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 258-261, 316, 353 ЦПК України,
м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 38) за територіальною юрисдикцією (підсудністю) не пізніше пяти днів після закінчення строку на апеляційне оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.О. Романовський