Справа № 314/3799/18
Провадження № 2/314/1443/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №314/3799/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що із відповідачем зареєстровано 21.10.2011 шлюб в Хортицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 589. За час спільного проживання вони мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Наразі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо: позивач разом із дитиною проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, а відповідач в с. Люцерна Вільнянського району. Оскільки з огляду на малолітство дитини позивач не має змоги працювати та мати самостійний дохід, їй постійно не вистачає коштів. Позивач зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням в добровільному порядку надавати їй матеріальну допомогу, але відповідач на прохання не реагує, тому вона змушена звернутися до суду із захистом своїх інтересів та дитини.

09.11.2018 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якій ОСОБА_2 зазначив, що твердження позивача про те, що він не реагує на прохання позивача добровільно надавати їй матеріальну допомогу, є неправдою, оскільки він погоджується з тим, що існує необхідність утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, однак наразі він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), оскільки з нього відраховуються аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу) на утримання доньки на підставі заяви відповідача, поданої до місця його роботи ще до того, як судом був виданий судовий наказ про стягнення аліментів на утримання доньки. Крім того, відповідач систематично купує необхідні речі для дитини, продукти харчування для дитини та дружини, ліки. Разом з тим, відповідач несе додаткові матеріальні витрати на своє харчування, сплату комунальних послуг, на проїзд на роботу, оскільки проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, а місце роботи знаходиться у м. Запоріжжі. Також відповідач з 13 по 22 серпня 2018 знаходився на стаціонарному лікуванні і поніс значні матеріальні витрати на лікування, які і продовжує нести, оскільки на теперішній час продовжує лікуватися амбулаторно. Крім того, ОСОБА_2 потребує додаткового медичного обстеження та лікування, що вимагає додаткових матеріальних витрат. Також, мати відповідача є пенсіонеркою, тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач їй надає в силу своїх можливостей. Таким чином, відповідач вважає, що доцільним та достатнім буде стягнення із нього на користь його дружини, з якою проживає їхня спільна дитина, до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу).

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, викладені у позовній заяві, зазначила що мати відповідача проживає окремо, тому просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі ? частини від його заробітку (доходу).

Відповідач у судовому засіданні підтримав обставини, викладені у запереченні, просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), надав до суду копії квитанцій на підтвердження затрат, повязаних з лікуванням, зазначив, що наразі хворіє, несе додаткові витрати на лікування та медичні обстеження.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 21.10.2011 року. (а. с. 5). За час спільного проживання вони мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6). Наразі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо: позивач разом із дитиною проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, а відповідач в с. Люцерна Вільнянського району.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та взяти до уваги стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; стан здоровя та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобовязань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він надає матеріальну допомогу свої матері, яка є пенсіонером, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин. Натомість, відповідач має проблеми зі здоровям, що підтверджено епікризом (а. с. 36), які потребують значні матеріальні витрати на лікування та медичне обстеження, які підтверджуються наданими відповідачем копіями квитанцій.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим позов задовольнити частково.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.08.2018 року до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до 19.03.2019.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовій збір в розмірі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання в межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 22.12.2018.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

22.12.2018