11.12.2018 Справа № 756/1169/18
Справа пр. №2/756/2929/18
ун. №756/1169/18
У Х В А Л А

11 грудня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Приходько І.А.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

У судові засідання, призначені на 16 год 30 хв 07 листопада 2018 року та 16 год 00 хв 11 грудня 2018 року, позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала.

Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, представник відповідача про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, подав заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності та за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (ч. 3 ст. 128 ЦПК України).

Згідно з положеннями п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Нормою ч. 1 ст. 131 ЦПК України на учасників судового процесу покладено обов'язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

У судові засідання, призначені на 16 год 30 хв 07 листопада 2018 року та 16 год 00 хв 11 грудня 2018 року, позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом надіслання їй судових повісток про виклик за адресою, яку вона вказала у позовній заяві: АДРЕСА_1 (а. с. 191, 198). Повістка про виклик на 07 листопада 2018 року була вручена під розписку ОСОБА_1 (а. с. 193). Повістка про виклик до суду на 11 грудня 2018 року не була вручена ОСОБА_1 (а. с. 200, 201).

Про зміну місця проживання позивач у ході розгляду справи не повідомляла.

У своїй постанові від 23 квітня 2018 року у справі №916/3188/16 Верховний Суд вказав на те, що у разі якщо поштове відправлення у справі було надіслано судом за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, призначеного на 11 грудня 2018 року.

Згідно з нормою п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

У судові засідання, призначені на 16 год 30 хв 07 листопада 2018 року та 16 год 00 хв 11 грудня 2018 року, позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала (а. с. 191, 193, 198, 200, 201).

Європейський суд з прав людини підкреслив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України").

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії").

Таким чином, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов'язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Оскільки позивач, яка належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явилася в судове засідання, не повідомила про причини неявки та завчасно не надала суду доказів на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання, від позивача не надійшло заяв про розгляд справи за її відсутності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення позову без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий суд та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук