КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________
Справа №362/5692/18
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4636/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року (суддя Марчук О.Л.) про повернення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на дії та бездіяльність державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Цубери Олесі Юріївни,

встановила:

у травні 2018р. ТОВ «УМ Факторинг» звернулося до суду зі скаргою, в якій просило визнати неправомірними дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Цубери О.Ю. щодо винесення 10 листопада 2015р. постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню № 47467557, визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Цубери О.Ю.

Мотивуючи свої вимоги, скаржник зазначав, що 21 грудня 2016 року уклав з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» договір про відступлення прав вимоги та заміну кредитора, і набув право вимоги до боржника за вказаним виконавчим провадженням ОСОБА_3, тому неправомірність дій державного виконавця зачіпає його інтереси, як стягувача.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року скаргу повернуто особі, яка її подала.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «УМ Факторинг» просить ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, стягнути з Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Заявник посилається на порушення суддею норм матеріального та процесуального права, оскільки вважає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність у товариства права оскаржувати дії та бездіяльність державного виконавця.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана апеляційна скарга розглянута колегією

суддів без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи скаргу заявнику, суддя виходив з того, що ТОВ «УМ Факторинг» не є стороною виконавчого провадження № 47467557, а відтак не має права звертатися до суду із даною скаргою.

Проте, повністю погодитися з таким висновком судді не можна з таких підстав.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Повертаючи скаргу ТОВ «УМ Факторинг» та зазначаючи про відсутність у товариства права звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця, суддя не врахував вказані норми права, та не роз'яснив скаржнику у порядку якого судочинства підлягає розгляду його скарга, фактично позбавивши його права на захист порушених прав у судовому порядку.

Також суддя не врахував, що у разі подання скарги, яка не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, відповідно до ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, а не повертає скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала судді першої інстанції про повернення скарги постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги про стягнення з Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління

юстиції у Київській області на користь товариства судових витрат, понесених по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги на даній стадії задоволенню не підлягають, так як відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак вказані вимоги є передчасними.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» задовольнити частково.

Ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2018 року скасувати, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на дії та бездіяльність державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Цубери Олесі Юріївни направити до Васильківського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А.Семенюк