Справа № 524/8156/17
Провадження №2/524/611/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.
за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,
розглянувши у загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Кременчуцької міської ради, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_11 у м Кременчуці ради про скасування рішення тридцять восьмої сесії шостого скликання від 27 лютого 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10»ї Анатоліївні у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» по вул. Автозаводській, 3 у м Кременчуці.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_1 у м Кременчуці. На сусідній земельній ділянці по вул. Автокразівській, 3 у м Кременчуці знаходиться домоволодіння власниками якого є ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
Оскаржуємим рішенням ОСОБА_11 у м Кременчуці радою ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 передано земельну ділянку площею 603 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку по вул. Автокразівській, 3 у м Кременчуці.
Вважає рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Оскільки при його прийнятті порушено вимоги ст. 123 Земельного кодексу України невідповідність місця розташування земельної ділянки генеральному плану населеного пункту. Як наслідок, у результаті зміщення суміжної межі фактичного землекористування між ділянками 3 та 5 по вул. Автокразівській у м Кременчуці площа земельної ділянки, переданої третім особам збільшилась.
Ухвалою суду від 22.02.2018 року замінено первісного відповідача ОСОБА_11 у м Кременчуці раду на належного Кременчуцьку міську раду Полтавської області.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_12 позов підтримує, просить задовольнити, з підстав, зазначених у позові. Наголошує, що порушено п. 2.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року N 376 щодо технічної документації.
Представник відповідача ОСОБА_2 вважає позов безпідставним. Звертає увагу суду на відсутність у ОСОБА_5 будь якого документу щодо власності/ користування земельною ділянкою. Оскаржуєме позивачем рішення, на його переконання, прийнято у відповідності до норм Земельного Кодексу, оскільки проект землеустрою погоджений та затверджений відповідними службами. Просить застосувати позовну давність до спірних правовідносин.
Представник третьої особи ОСОБА_13 ОСОБА_4 вважає позов безпідставним. Так, ОСОБА_5 не надано та не зазначено жодного доказу щодо порушеного права прийняттям оскаржуємого рішення. Також, звертає увагу, на неналежний доказ по справі генеральний план, який не завірений, його походження невідоме.
Третя особа ОСОБА_13 просить відмовити у задоволенні позову. Пояснює, що проживає за вказаною адресою з 1966 року. Вказані будинки були комунальною власністю, які в подальшому приватизовані, крім інших і її сім»єю. Користується земельною ділянкою на правових підставах.
Позивач ОСОБА_5 .А. та треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у судове засідання не з»явились.
Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи ОСОБА_13, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5. є власником АДРЕСА_2 у м Кременчуці Полтавської області.
Право власності або користування на земельну ділянку за ним не зареєстровано.
Власником спірної земельної ділянки по вул. 5 по вул. ОСОБА_11 у м Кременчуці є територіальна громада м Кременчука.
З пояснень представника Кременчуцької міської Ради Полтавської області постає, що у звязку з відсутністю будь-яких рішень чи дозволів у позивача не виникло права користування спірною земельною ділянкою (а є лише нереалізоване, потенційне право).
Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України (в редакції станом на 19.09.2012р.), якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі, шляхом підписання відповідного договору оренди.
Згідно частини 2 статті 120 ЗК України до позивача перейшло право користування земельною ділянкою, на який розміщені набуті ним об"єкти, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Жодного документу щодо користування земельною ділянкою ОСОБА_5А, не оформив.
Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У рішенні Конституційного суду України від 16.04.2009 року, справа № 7рп/2009 заначено, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
Так, рішення тридцять восьмої сесії шостого скликання від 27 лютого 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу ОСОБА_3, ОСОБА_8. ОСОБА_9 та ОСОБА_10»ї Анатоліївні у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» по вул ОСОБА_11, 3 у м Кременчуці є актом індивілуальної дії, оскільки встановлює права та обов"язки виключено для тих осіб, до яких це рішення звернено.
Спірне рішення не встановлює жодних прав або обов»язків для ОСОБА_5, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.
Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_5 до Кременчуцької міської ради, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсним та скасування рішення відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк