ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3486/18
Провадження № 2/362/1915/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 грудня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:головуючого - судді С.В.Корнієнка, за участю секретаря судового засідання К.О. Дрозденко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 19 634 доларів США та 5 146 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 16 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір про співробітництво та організацію взаємовідносин. В той же день на підставі п. 15 Договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 4 000 доларів США на розвиток бізнесу, про що відповідач написала розписку. При цьому Сторона 2 Договору (відповідач) взяла на себе зобовязання сплачувати Стороні 1 (позивачу) протягом півроку (п. 4.1 Договору) щомісяця 16% від інвестованої суми у доларах США або у гривнях по курсу на день виплати процентів до 17 числа кожного місяця. 28.10.2017 року між сторонами укладено аналогічний за змістом Договір, з наданням позивачем відповідачу 4 000 доларів США із зобовязанням сплачувати проценти в розмірі 21% до кожного 28 числа щомісяця. На неодноразові звернення позивача дог відповідача виконати умови договору, 29.12.2017 року відповідач повернув ОСОБА_1 проценти за Договором від 16.09.2017 року в розмірі 7 000 грн., що за курсом НБУ становило 250 доларів США. Станом на 15.06.2018 року за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість основного боргу в розмірі 8 000 доларів США. Заборгованість по сплаті процентів за користування грошовими коштами відповідно до умов Договору від 16.09.2017 року становить 4 870 доларів США, та згідно Договору від 28.10.2017 року 6 720 доларів США. Крім того, у відповідності до вимог ст..625 ЦПК України, відповідач повинна сплатити позивачу 3% річних, які складають 44,00 доларів США, а всього 19 634,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.06.2018 року становить 514 607,14 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав.

Відповідач, в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи з опублікуванням оголошення про виклик до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності не надсилав.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 610, 612 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6 -63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошей.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів, такого висновку дійшов Верховний Суд України у справі 6-1967цс15 від 11.11.2015 року.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Судом достовірно встановлено, що 16 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір про співробітництво та організацію взаємовідносин (а.с. 4-6). В той же день на підставі п. 15 Договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 4 000 доларів США на розвиток бізнесу, про що відповідач написала розписку(а.с. 9).

При цьому Сторона 2 Договору (відповідач) взяла на себе зобовязання сплачувати Стороні 1 (позивачу) протягом півроку (п. 4.1 Договору) щомісяця 16% від інвестованої суми у доларах США або у гривнях по курсу на день виплати процентів до 17 числа кожного місяця.

28 жовтня 2017 року між сторонами було укладено аналогічний Договір про співробітництво та організацію взаємовідносин, із наданням ОСОБА_1 ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 4 000 доларів США зі сплатою 21% щомісячно від інвестованої суми в доларах США або у гривнях по курсу на день виплати процентів (п. 2.4 Договору) до 28 числа кожного місяця (п.2.5 Договору)(а.с. 7-8), що також вбачається з розписки про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 4 000 доларів США (а.с. 9).

Як вбачається із розрахунку складеного ОСОБА_1 розмір основного боргу за Договором від 16.09.2017 року та 28.10.2017 року становить 8 000 доларів США. Розмір 3% річних за прострочення повернення грошових коштів становить 44, 00 доларів США. Заборгованість по відсоткам за Договором від 16.09.2017 року згідно п. 2.4 становить 16% (4000*16%=640 доларів США). Період нарахувань: жовтень 2017 року червень 2018 року, сплачено відсотків за жовтень 2017 року - 640 доларів США та грудень 250 доларів США, всього 890 доларів США. Заборгованість за відсотками становить 4 870 доларів США, з яких: листопад заборгованість 640, 00 Доларів США, грудень 390, 00 доларів США (640-250), січень 2018 року по червень 2018 року 3 840,00 доларів США (640*6 місяців прострочення). Розмір відсотків за Договором від 28.10.2017 року становить 6 720, 00 доларів США, виходячи з п. 2.4 ставка відсотків становить 21% (840 доларів США). Період нарахувань: з листопада 2017 року по червень 2018 року 840*8=6720,00 доларів США. Всього заборгованість відповідача перед позивачем становить 19 634,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.06.2018 року становить 514 607,14 грн. (а.с. 10).

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що ОСОБА_2 взяте на себе зобовязання за укладеним із ОСОБА_1 договором не виконана, проценти в обумовлений договорами строк не сплачує, борг не повертає, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по Квитанції при зверненні до суду з даним позовом 5146 гривень 07 копійок судового збору. (а.с. 1)

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 207, 202, 526, 530, 1044, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Радянська), 30, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу в розмірі 19 634 доларів США, що становить 514 607 (пятсот чотирнадцять тисяч шістсот сім) грн.. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Радянська), 30, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачений судовий збір в розмірі 5146,07 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Суддя С.В.Корнієнко