Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"29" листопада 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1, 3-тя особа - Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області про стягнення збитку, спричиненого рибному господарству України,

в с т а н о в и в:

Представник Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просив стягнути відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 2210,00грн. - на користь Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області та судові витрати в розмірі 1762,00грн. - на користь позивача.

Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, позивач посилається на наступне, що ОСОБА_1, 01 лютого 2017 року, о 13 годині 00 хвилин на Київському водосховищі, річці Тетерів, поблизу с. Горностайпіль здійснював вилов риби забороненими знаряддями - сіткою з жилки в забороненому для будь-якого рибальства місці. При цьому виловив рибу: плітка - 12 шт., лящ - 7 шт., загальною вагою 9,0 кг, чим завдав збитки рибному господарству на суму 2210,00грн. Своїми діями відповідач порушив п.3.15, п.4.13.3 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за що передбачена ч.4 ст. 85 КУпАП та був притягнутий до адміністративної відповідальності.

26 липня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с.20-21)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року постановлено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.27-28)

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Представник Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чино, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'являвся. Відповідачу надіслані копія ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та судові виклики відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про час та місце розгляду справи.

Поштова кореспонденція, надіслана відповідачу в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи - Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв по суті справи чи клопотань не подав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ст. 275 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористалась своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно протоколу №000564 про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2017 року, 01 лютого 2017 року, о 13:00 годин на Київському водосховищі, р. Тетерів, поблизу с.Горностайпіль Іванківського району Київської області, ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства, а саме: проводив вилов риби забороненим знаряддям - сіткою з жилки в забороненому для будь-якого рибальства місці, при цьому піймав рибу: плітка - 12 шт., лящ - 7 шт., загальною вагою 9кг., чим завдав збитки рибному господарству України на суму 2210,00грн. Таким чином порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та пункти .3.15, 4.13.3 Правил любительського та спортивного рибальства, тобто здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с.14).

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. (а.с.12).

Так, постановою суду встановлено, що 01 лютого 2017 року, 01 лютого 2017 року, о 13:00 годин, на Київському водосховищі, річці Тетерів, поблизу с.Горностайпіль, ОСОБА_1 проводив вилов риби забороненими знаряддями - сіткою з жилки в забороненому для будь-якого рибальства місці, при цьому піймав рибу: плітка - 12 шт., лящ - 7 шт., загальною вагою 9кг., чим завдав збитки рибному господарству України на суму 2210,00грн.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 3.15, 4.13.3 Правил любительського та спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ».

При ухваленні даної постанови судом не вирішувалося питання відшкодування майнової шкоди в розмірі 2210,00грн.

Постанова суду від 24 квітня 2017 року не оскаржувалась та набрала законної сили 05 травня 2017 року.

Відповідно до частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням положень частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Іванківського районного суду Київської області від 24 квітня 2017 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до якої відповідачаОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП.

Відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибгосподарських водних об'єктах України, затверджених Постановою КМ України №1209 від 21.11.2011, розмір збитків, заподіяних ОСОБА_1 рибному господарству України становить 2210,00грн, що підтверджується розрахунком матеріальної шкоди (а.с.13): такса 1 штуку тарані (плітка) - 85,00грн., сума загальної шкоди за 12 екземплярів - 1020,00грн.; такса за 1 штуку ляща - 170,00грн., сума загальної шкоди за 7 екземплярів - 1190,00грн.

Державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. (ст. 11 Закону України «Про тваринний світ»)

Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України (далі - Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання га відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229, Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентсва, діє у складі Держрибагентсва як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м. Київ та Київську область, територію та акваторію водних об'єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством.

Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної об'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Аналогічна норма закріплена в Законі України «Про тваринний світ», де згідно ст. 59 визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства у встановленому законом порядку мають право пред'являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об'єктів тваринного світу.

Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об'єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об'єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі.

Стаття 5 Закону України « Про тваринний світ» передбачає, що право власності на об'єкти тваринного світу набувається та реалізується відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися об'єктами тваринного світу - об'єктами права власності Українського народу відповідно до цього Закону та інших законів України.

В ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов'язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об'єктів тваринного світу, використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок попущення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Згідно ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі вилучення незаконно добутих живих тварин повинні бути вжиті заходи щодо їх збереження, і за можливості - повернення у природне середовище.

Згідно п. 8.7 та п. 8.8, п. 8.11 Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області затвердженого Наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229, Київський рибоохоронний патруль має право: вилучати в осіб, які порушують законодавства у галузі охорони використання та відтворення водних біоресурсів, знаряддя добування водних біоресурсів, транспортні (у тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуті водні біоресурси, а також відповідні документи на них; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, фото- і відео зйомку як допоміжні засоби для запобігання і виявлення порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та/або методиками.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до п.6.9 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2012 № 26 зареєстровано в Міністерстві юстиції України, 6 березня 2012 р. за №379/20692, управління має право: складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Вилучати в осіб, які порушують законодавство у галузі охорони і використання водних біоресурсів, знаряддя добування водних біоресурсів, транспортні (у тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуті водні біоресурси, а також відповідні документи на них. Проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, фото- і відеозйомку як допоміжні засоби для запобігання і виявлення порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками.

Згідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів"' водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

З наведеного вбачається, що природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області).

Зазначені природні ресурси є власністю Українського народу.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування

Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом (ст. 13 Конституції України).

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України).

На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди, а саме Горностайпільській сільській раді Іванківського району Київської області.

Судом встановлено, що дії відповідача щодо незаконного добування цінних видів водних біоресурсів, перебувають у причинному зв'язку із заподіянням шкоди та у добровільному порядку шкоду відповідачем не відшкодовано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач, незалежно від притягнення його до адміністративної відповідальності, зобов'язаний відшкодувати заподіяну навколишньому середовищу шкоду, а тому позовні вимоги Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1, третя особа - Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області про стягнення збитку, спричиненого рибному господарству України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, вирішуючи питання розподілу судових витрат суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00грн., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 22, 324, 1166 ЦК України, Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про охорону навколишнього і природного середовища», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст. ст. 2, 4, 12, 76-82, 89, 141, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1, третя особа - Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області про стягнення збитку, спричиненого рибному господарству України - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 2210,00грн. (дві тисячі двісті десять гривень нуль копійок)на користь Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області, р/р 0300, МФО 899998 в Казначейство України (ЕАП), отримувач - Іван. УК/с.Горностайпіль/24062100, код отримувача - 37734420, призначення платежу: 24062100, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (місцезнаходження юридичної особи зареєстровано за адресою: 04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 82-а), (р/р 5064 в Державній казначейській службі України м. Київ МФО 820172, код за ), судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я