Справа № 323/3189/18
Провадження № 2-о/323/78/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої судді - Гуцал О.П.,

за участі:

секретаря судового засідання - Закладної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Оріхівська районна державна адміністрація Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 Ілінічні сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0116073 від 21.02.1997 року, виданого на імя «Хритонова Олександра Іванівна». В заяві вказала, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 Ілінічни. У складі спадщини наявний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0116073 від 21.02.1992 року. Однак зазначений сертифікат оформлений із помилкою, а саме по батькові вказано «Іванівна» замість «Ілінічна». На звернення до Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області про виправлення помилки у сертифікаті відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою суду від 19.10.2018 року відкрито провадження у справі.

Від заявниці та її представника надійшли заяви про розгляд справи без її участі, заяву підтримують.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 Ілінічна померла 04.03.2018 року (а.с.10).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 17.02.2012 року секретарем Преображенської сільської ради, яким заповіла все свої майно ОСОБА_1 (а.с.11).

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 30.03.2018 року заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно до довідки Преображенської сільської ради від 24.09.2018 року та будинкової книги, ОСОБА_2 станом на 1997 рік була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Запорізька область, Оріхівський район) (а.с.14).

На підставі рішення Оріхівської райдержадміністрації від 04.10.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0116073 на імя ОСОБА_2, яка проживає в с. Преображенка по вул. Чкалова Оріхівського району Запорізької області, який засвідчив право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росія» розміром 7,80 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 17424 гривень. Зазначений сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 645.

Листом від 14.09.2018 року Оріхівська районна державна адміністрація Запорізької області повідомила заявницю про неможливість виправлення помилки у сертифікаті.

Таким чином, всі вищеперераховані докази підтверджують факт описки у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0116073, яка не може бути виправлена органом, який видав даний сертифікат.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Надані суду документи, що містять відомості про місце проживання ОСОБА_2 в с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області, наявність спірного сертифікату у заявниці, а також інші докази переконують суд в тому, що саме ОСОБА_2 належить спірний сертифікат, та дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація заявницею права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2, а встановити цей факт у позасудовому порядку не стало можливим.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Оріхівська районна державна адміністрація Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 Ілінічні сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0116073 від 21.02.1997 року, виданого Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області на імя «Хритонова Олександра Іванівна».

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.П. Гуцал