Номер справи 623/2926/18
Номер провадження 2/623/1056/2018
РІШЕННЯ

іменем України

18 грудня 2018 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

судового розпорядника: Максименка Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/2926/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,-

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_2 звернулась до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом, в якому просить суд: стягнути аліменти на її користь з ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує им, що вона є пенсіонером, отримує пенсію в сумі 2047,04 грн., якої їй не вистачає на оплату комунальних послуг та придбання ліків, інших доходів вона не має. Ії доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з нею не спілкуються, поруч не має ніякою близької людини, яка могла б допомогати та підтримувати її матеріально. Відповідачка, ОСОБА_3 працює та має достатньою високу заробітну плату Стан здоров'я позивачки поганий, тому їй необхідно постійно купувати ліки, витрачаючи значну частку пенсії. Вона потребує стороннього догляду. Постійне зростання вартості продуктів харчування та вартості комунальних послуг призводить до того, що вона не може забезпечити себе самим необхідним і потребує матеріальної допомоги від своєї дитини, яка добровільно надавати їй допомогу не бажає.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що спочатку жила зі своєю донькою ОСОБА_3, а коли з нею посварилась стала проживати з іншою донькою ОСОБА_4 Фактично спір виник через меблі та телевізор, які залишились в будинку відповідача.

Відповідачка у відзиві на позов просить суд відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що у відповідності до ст. 7 ЗУ « Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає 1435 грн., а позивачка отримує пенсію в розмірі 2047,04 грн, що перевищує прожитковий мінімум. Також позивачка не надала суду належних та допустимих доказів того, що вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, але лише надала довідку пенсійного фонду про розмір її пенсії. Позивачка в позовній заяві вказує, що вона проживає самостійно, але з довідки про склад сім'ї вбачається, що з нею за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані донька ОСОБА_4, зять ОСОБА_5 та онук ОСОБА_6 Вказуючи , що має тяжкий стан здоров'я позивачка не зазначає суму коштів, яку вона витрачає на своє лікування. Позовні вимоги про стягнення аліментів позивачка пред'являє лише до однієї з дочок, хоча має двох. А також позивачка безпідставно вважає, що відповідачка працює та має можливість утримувати її.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснила, що мати спочатку проживала в будинку чоловіка відповідача ОСОБА_3 де була забезпечена всім необхідним. Але через важкий характер, посварившись переїхала проживати до своєї другої доньки - ОСОБА_4 Проживаючи з ОСОБА_4 мати забезпечена всім необхідним, харчуванням, доглядом. Жодних витрат з утримання будинку, сплати комунальних платежів не несе, хоча є власником 1/2 частини будинку по АДРЕСА_1. Витрати з харчування, сплати комунальних платежів несе ОСОБА_4 Позивач витрачає свою пенсію за власним бажанням.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2018 року до участі у справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучена донька позивачки ОСОБА_4.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що їх мати - ОСОБА_2 спочатку проживала з ОСОБА_3, яка нею опікувалась, забезпечувала всім необхідним. Після сварки з сестрою мати стала проживати з нею, та всі витрати на утримання матері несе вона. Вона забезпечує матір продуктами харчування, сплачує всі комунальні платежі. У матері немає потреби в додаткових коштах.

У відповіді на відзив позивачка вказує, що вона є людиною похилого віку, чимало коштів витрачає на лікування з приводу хронічних хвороб, перебуває на « Д» обліку та проходить курси лікування. Дійсно в іншій частині житлового будинку АДРЕСА_1 проживає її донька ОСОБА_4 з чоловіком та сином, але вони з позивачкою не спілкуються та матеріальної допомоги їй не надають, а тому вона змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтвердила, що комунальні платежі за неї сплачує донька ОСОБА_4, яка також її забезпечує харчуванням.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне), виданого Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 21 серпня 2018 року, серія НОМЕР_1 ( а.с.7).

Позивачка є пенсіонером, що підтверджується копією посвідчення виданого 11.04.2002 року Калінським УПФУ Донецької області, має статус « Дитина війни», а також вона отримує пенсію за віком у сумі 2 047,04 гривень на місяць, що підтверджується копією довідки № 1632 від 03.09.2018 року, виданою Ізюмським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області ( а.с.5).

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами.

Згідно ч.1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ч.1 ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Тобто, виходячи із зазначених норм, обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:1) походження дитини від матері, батька 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин.

З огляду на вищевикладене вбачається, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. А необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Таким чином, сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання. Стан непрацездатності повинен супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, позивачем суду не було надано належних та достовірних доказів, в розумінні Цивільного процесуального кодексу України, в підтвердження необхідності в отриманні сторонньої допомоги з боку позивача. Факт непрацездатності останнього та отримання ним пенсійних виплат, у незначній на його думку сумі, не є підставою для стягнення аліментів на його утримання. Крім того, з наданих суду доказів суд позбавлений можливості встановити факт можливості надання такої матеріальної допомоги з боку відповідачки.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладені доводи, враховуючи надані суду докази з позиції їх належності та допустимості, враховуючи норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 202, 205 Сімейного кодексу України, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354, 417 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д, Бєссонова