Справа № 182/2177/15-ц
Провадження № 2/0182/129/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.09.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

за участю представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

02.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, яка неодноразово уточнювалась, в тому числі й 14.08.2017 року, в якій остаточно просив суд стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 98 566 грн. 84 коп. та судові витрати в розмірі 1600 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

27 грудня 2010 року відповідач отримала, відповідно до договору № б/н, кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку відповідач повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту). Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушені позичальником строків платежів по кожному із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії. Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь - якого рахунку в Банку, в тому числі, з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 30 червня 2017 року має заборгованість в розмірі 98 566 (дев"яносто вісім тисяч п"ятсот шістдесят шість) грн. 84 коп., яка складається з: 7 850 (сім тисяч вісімсот п"ятдесят) грн. 00 коп. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 82 149 (вісімдесят дві тисячі сто сорок дев"ять) грн. 30 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 397 (три тисячі триста дев"яносто сім) грн. 69 коп. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина); 4 669 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова).

20 лютого 2018 року на адресу суду від ОСОБА_3 надійшли заперечення (а.с.217-218), в яких відповідачка вважає, що уточнена сума заборгованості, яку позивач просить стягнути на свою користь в розмірі 98 566 грн. 84 коп., є необґрунтованою, оскільки перевищує тіло кредиту. Крім того, дана сума нарахована за період з 01 лютого 2015 року по 30 червня 2017 року. При цьому, позивач не вказав та не надав структуру заборгованості за кредитним договором. Також не зазначив платежів, які були здійснені відповідачкою. Тому, на підставі вищевикладеного, просить суд в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" відмовити в повному обсязі.

14 травня 2018 року від представника позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 03 листопада 2017 року, надійшла відповідь на вищевказані заперечення (а.с.228-233), в яких вона посилається на те, що 27 грудня 2010 року ОСОБА_5 отримала, відповідно до договору № б/н, кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 06 листопада 2012 року відповідачу було поновлено престижну картку "Універсальна Gold", відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Факт того, що відповідачу було перевипущено картку, підтверджується матеріалами справи, а також банківською випискою по картковому рахунку. 05 грудня 2012 року ОСОБА_5 здійснила погашення заборгованості в розмірі 15 000 грн. 00 коп. Тобто, з доданого розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_5 частково сплачувала суму заборгованості. Крім того, виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі відповідача, з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням суми на рахунку після проведеної операції, що фактично спростовує посилання відповідача про те, що поданий розрахунок заборгованості є неналежним доказом. Таким чином, представник позивача вважає, що банком були надані відповідачці кредитні кошти шляхом встановленого кредитного ліміту, тобто між банком та відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорювався та не визнавався судом недійсним. А тому наявні всі підстави для задоволення позову та стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитними зобов"язаннями.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та додатково суду пояснила, що за весь період розгляду даної цивільної справи в суді відповідачці неодноразово пропонувалось укласти мирову угоду. Однак, в кінцевому результаті спільної згоди вони не дійшли. Крім того, відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні факт того, що між нею та банком було укладено кредитний договір б/н, не заперечувала і в наданих нею запереченнях на позовну заяву також не спростовувала. На запитання суду представник позивача пояснила, що строк дії договору по картковому рахунку відповідачки закінчився 31 липня 2016 року. Однак, зазначила, що відповідач мала право звернутися до відділення банку та пролонгувати строк дії картки і в цьому випадку банком були б нараховані нові відсотки та пеня за користування кредитною карткою. Тому банком продовжуються нараховуватись відсотки та інші штрафні санкції. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги також підтримав в повному обсязі і погодився з думкою своєї колеги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи в судовому засіданні під аудіозапис, про що свідчить її розписка та особистий підпис на ній в матеріалах справи (а.с.237).

Представник відповідачки ОСОБА_6 до суду також не з»явився, хоча теж був належним чином повідомлений про розгляд справи в судовому засіданні під аудіозапис, про що свідчить його розписка та особистий підпис на ній в матеріалах справи (а.с.237).

Суд, вислухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Як встановлено в судовому засіданні, 27 грудня 2010 року між ОСОБА_5, яка під час розгляду справи в суді змінила прізвище на "Мущицьку", та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.7, 10-33). При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку відповідач повинна виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту). Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії (а.с.8). Отже, акцептуючи пропозицію банку, відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг разом із Тарифами визнала та погодилася на запропоновані Банком умови користування послугами банку.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору, належними сторонами.

Як встановлено в судовому засіданні, свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов"язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором б/н від 27 грудня 2010 року (яка рахується з 06 листопада 2012 року по 30 червня 2017 року) в розмірі 98 566 (дев"яносто вісім тисяч п"ятсот шістдесят шість) грн. 84 коп., та складається з: 7 850 (сім тисяч вісімсот п"ятдесят) грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 82 149 (вісімдесят дві тисячі сто сорок дев"ять) грн. 30 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 397 (три тисячі триста дев"яносто сім) грн. 69 коп. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 4 669 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.198-199).

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у розмірі 7 850 грн. 00 коп. позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Оцінюючи обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості по відсоткам в розмірі 82 149 грн. 30 коп., суд виходить з наступного.

Під час укладення кредитного договору сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, кінцевий термін повернення кредиту, який відповідає строку дії картки. Як вбачається із довідки ПАТ КБ "Приватбанк", за договором б/н від 27 грудня 2010 року ОСОБА_3 було надано кредитну картку, яка 06 листопада 2012 року була оновлена на престижну картку "Універсальна Gold" з кінцевим терміном дії 07/16 (а.с.201). З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картковому рахунку вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та частково вносила кошти на погашення заборгованості, починаючи з 30 листопада 2012 року по 28 квітня 2015 року (а.с.198-199).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Отже, у разі відсутності погодження сторонами кредитного договору у письмовій формі умов договору щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, позикодавець має право на отримання від позичальника відсотків за користування кредитом у розмірі на рівні облікової ставки НБУ.

Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов"язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов"язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Судом встановлено, що, згідно з укладеним 27 грудня 2010 року кредитним договором, базова відсоткова ставка за користування кредитними коштами становить 30 % річних. При цьому, позивачем була нарахована сума заборгованості по відсоткам в супереч вимогам чинного законодавства, а саме за період з 06 листопада 2012 року по 30 червня 2017 року в розмірі 82 149 грн. 30 коп.

Проте, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, відсотки нараховуються в межах дії договору (карти), який в даному випадку спливає із закінченням дії карти.

Указана правова позиція викладена у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

Отже, нарахування позивачем заборгованості по відсоткам після 31 липня 2016 року є безпідставним, оскільки строк дії картки закінчився 31 липня 2016 року, що не спростовувалось представником банку в судовому засіданні. Отже, сума заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 37 003 грн. 25 коп., починаючи з 06 листопада 2012 року по 31 липня 2016 року.

Крім цього, позивач також просив стягнути з відповідача 500 грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина) та 4 669 грн. 85 коп. штрафу (процентна складова). При цьому, в обґрунтування своїх вимог посилається на п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. 00 коп. по кредитним картам, відкритим у валюті USD) + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу.

Однак, відповідно до чинного законодавства, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).

ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів.Однак, за це порушення банком вже нараховано і пеню Тому нарахування ще й штрафу є, відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по комісії та пені в розмірі 2 297 грн. 69 коп., починаючи з 06 листопада 2012 року та по кінцевий строк дії картки, а саме: 31 липня 2016 року

Однак вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення штрафу (фіксованого та процентного) задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача заборгованості на загальну суму у розмірі 47 150 грн. 94 коп. та з відмовою у іншій частині заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН - НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 27 грудня 2010 року в розмірі 47 150 (сорок сім тисяч сто п"ятдесят) грн. 94 коп., яка складається з:

- 7 850 (сім тисяч вісімсот п"ятдесят) грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

- 37 003 (тридцять сім тисяч три) грн. 25 коп. - загальний залишок заборгованості за відсотками;

- 2 297 (дві тисячі двістя дев"яносто сім) грн. 69 коп. - заборгованість по комісії та пені.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН - НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7