Дата документу 21.12.2018 Справа № 320/8250/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/8250/16-ц Провадження №22-ц/807/202/18
Головуючий в 1-й інстанції - Бахаєв І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року, ухвалене в м. Мелітополь у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, зазначив що 13.07.2016 року о 12.30 годині, відповідач - ОСОБА_4 керував автомобілем Geely д.н. НОМЕР_4 по пр.-ту Б.Хмельницького - вул. Інтеркультурна у м. Мелітополі, і перед початком руху не впевнився в безпеці, при виключені сигналу світлофора, який дозволяє рух, не надав переваги в русі транспортного засобу, який завершує рух через перехрестя, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н. НОМЕР_3, водій ОСОБА_5 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальних збитків.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 21 липня 2016 року по справі №320/4534/16-п (3/320/1097/16-п) встановлено, що ОСОБА_7 є винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. ОСОБА_4 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно звіту №240 про визначення вартості матеріальної шкоди, причиненого володільцю колісного ТЗ від 27.12.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21093 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 становить 28 515 грн. 18 коп.

Крім того, позивачу спричинена також і моральна шкода, яка виразилась у моральних стражданнях, які супроводжувалися почуттями розгубленості, образи, обурення за пошкоджене майно, позивач не міг себе спокійно почувати після таких неправомірних дій відповідача. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 5000 грн. Відповідач завдану матеріальну та моральну шкоду у добровільному порядку не відшкодував. В зв'язку з наведеним позивач, просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі в розмірі 28 515 грн. 18 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп., понесені витрати на автотоварознавче дослідження в розмірі 800 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. та судовий збір.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 червня 2018 позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 28 515 грн.; моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.; витрати на автотоварознавче дослідження в розмірі 800 грн. 00 коп.; витрати на правову допомогу у розмірі у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.09.2018 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року по цивільній справі за позовною заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що розмір матеріальна шкоди завданої внаслідок ДТП та визначений у звіті №240 від 27.12.2016 року не може бути покладений в основу рішення, оскільки дослідження проведено з порушенням «Методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», що призвело до невірного та завищеного визначення вартості матеріальних збитків. Розмір моральної шкоди, який стягнуто за рішенням суду є не обґрунтованим.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_5, зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з'ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а апеляційна скарга зводиться до переоцінки досліджених доказів та не містить нормативно-правового обґрунтування. В зв'язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, виданого Мелітопольським ВРЕР УМВС України в Запорізькій області 07.05.2009 року, ОСОБА_5 є власником автомобіля марки ВАЗ 21093 ЗНГ, 1994 року випуску, державний номер НОМЕР_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 13.07.2016 року о 12.30 годині, по пр-ту Б.Хмельницького - вул. Інтеркультурна у м. Мелітополі, Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки Geely, державний номерний знак НОМЕР_4 перед початком руху не впевнився в безпеці, при виключені сигналу світлофора, який дозволяє рух, не надав переваги в русі транспортному засобу, який завершує рух через перехрестя, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н. НОМЕР_3, водій ОСОБА_5, чим порушив п.п. 10.1, 16.5. ПДР України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. На водія ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 321246 від 18.07.2016 року.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху за ст. 124 КУпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Листом від 17.10.2016 року ТДВ СК «Альфа Гарант» відмовила позивачеві у виплаті страхового відшкодування на пій підставі, що страховий поліс №АІ / 9826913 від 12.07.2016 року, яким був забезпечений ТЗ «Geely», д.н. НОМЕР_4 відповідно до бази даних реалізованих полісів ТДВ СК «Альфа-Гарант», централізованої бази даних МТСБУ має статус «Бланк зіпсований», т.я. поліс №АІ / 9826913 від 12.07.2016 року не діяв, не мав законної сили та транспортний засіб «Geely», д.н. НОМЕР_4 не був забезпечений, тому страхова компанія не має правових підстав для виплати страхового відшкодування. ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Geely», д.н. НОМЕР_4 під час скоєння ДТП. Таким чином, ОСОБА_4 є належним відповідачем по цій справі, і саме він повинен відшкодувати заподіяну шкоду у повному обсязі.

Крім матеріальної шкоди, в результаті ДТП позивачу була заподіяна значна моральна шкода. Розмір душевних страждань позивач оцінює в 5 000 грн. Ця сума враховує в себе усі страждання, які довелося йому перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на психологічний стан, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою.

04.10.2016 року між ОСОБА_5 та спеціалістом - автотоварознавцем, оцінювачем ОСОБА_8 був укладений договір №240 на проведення незалежної експертної оцінки КТЗ, пошкодженого в ДТП. Автотоварознавець ОСОБА_8 провів дослідження пошкодженого транспортного засобу. Згідно з звітом №240 про визначення вартості матеріальної шкоди, причиненого володільцю колісного ТЗ від 27.12.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21093 ЗНГ державний номер НОМЕР_3 становить 28 515 грн. 18 коп.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП є такими, що підлягають задоволенню.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Згідно із ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2).

ОСОБА_4 керуючи джерелом підвищеної небезпеки, є належним відповідачем по цій справі, і саме він повинен відшкодувати заподіяну позивачу шкоду.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апелянта з приводу невідповідності суми шкоди визначеної у звіті №240 від 27.12.2016 року реальній сумі завданих збитків, не підтверджені належними та допустимими доказами. Сума, яка була стягнута за судовим рішенням, жодним чином не спростована, свого розрахунку апелянт не надав.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації,моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я,у порушенні права власності(в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 Постанови).

Зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань, які виразились в порушенні звичайного способу життя, негативного впливу на психологічний стан, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, керуючись вимогою розумності та справедливості районний суд вважав, що розмір моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. відповідає ступеню перенесених позивачем страждань, з вказаними доводами суду першої інстанції погоджується і колегія апеляційного суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при встановленні зазначених фактів не були порушені норми процесуального права, правильно застосовано норми матеріального права, а тому підстави для скасування або зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 21 грудня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

Судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков