АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м.Харків

права № 622/975/17

провадження № 22-ц/790/4518/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1,

Відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 23 червня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року позивач звернулась до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 батьком її дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У грудні 2017 року позивач подала уточнену позовну заяву, в якій окрім визнання батьківства відповідача просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін по справі у розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

У березні 2018 року на виконання ухвали суду про залишення її уточненної позовної заяви без руху від 05.02.2018 року, позивач надала суду заяву, в якій просила суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно (а.с.24).

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 23 червня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішено направити копію рішення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах головного територіального управління юстиції у Харківській області для внесення змін у актовий запис №84 від 20.12.2016 року про народження ОСОБА_3, а саме внести зміни в графу батько, виключивши наявні відомості з «Лохман Романа Миколайовича», внесені на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, на встановлені рішенням суду «ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2».

Вирішено направити копію рішення до управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Харківської області для припинення виплат позивачу ОСОБА_1 державної соціальної допомоги на першу дитину одиноким матерям.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної малолітньої дитини сторін по справі: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із щомісячною індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 06.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовна вимога щодо визнання батьківства не заперечується відповідачем, тому підлягає задоволенню. Відповідач працює у державній організації «Комбінат «Світанок» на посаді акумуляторника 4 розряду, має офіційне місце роботи. Визначаючи стягнення з відповідача аліментів у розмірі 800 грн, суд керувався Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» щодо визначення прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який з 01.01.2018 року складає 1492,00 грн та виходив з того, що позивач отримує державну соціальну допомогу на дитину у розмірі 860,00 грн. щомісячно, а обовязок утримувати дитину є спільним обовязком батьків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, заявлені нею в уточненій позовній заяві від 13.12.2017 року про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що погоджується з позицією відповідача щодо стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що до ухвалення судом оскаржуваного рішення отримувала державну соціальну допомогу на дитину у розмірі 860,00 грн. щомісячно, а тому розмір аліментів встановлений судом у розмірі 800,00 грн., значно погіршує матеріальне становище позивача та дитини.

Суд вийшов за межі позовних вимог та не вмотивував своє рішення щодо направлення копїї оскаржуваного рішення до управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Харківської області для припинення виплат позивачу державної соціальної допомоги на першу дитину одиноким матерям.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходило.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на заявлені вимоги в апеляційній скарзі, переглядає рішення лише стосовно визначення розміру аліментів, оскільки ОСОБА_1 в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржує.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 цієї статті.

Судом встановлено, що позивач є матір`ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №469983, виданим Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області 20.12.2016 року (актовий запис №84)(а.с.5).

Запис про дитини здійснений на підставі ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом №7 від 20.12.2016 року з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомстей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.6).

Дитина мешкає разом із позивачем, що підтверджується довідкою №4690 від 13.12.2017 року, виданою виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Харківської області за адресою: Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, пров. Макарівський, 4 (а.с.15).

Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Матеріали справи містять довідку про доходи, з якої вбачається, що ОСОБА_2 працює у державній організації «Комбінат «Світанок» на посаді акумуляторника 4 розряду. Загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року становить 28 157,80 грн без податку з доходів фізичних осіб (а.с. 51).

Отже середньомісячний розмір заробітної плати відповідача становить 4 022 грн 55 коп.

З довідки наданої позивачем про виплату їй одноразової допомоги при народженні дитини вбачається, що її розмір становить 860 грн щомісячно (а.с. 61).

Також, слід зазначити, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів на користь позивача на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позивачем позовної заявиі до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.47-48).

Враховуючи встановлені обставини, зокрема, що у відповідача є стабільний дохід, а розмір, встановлений рішенням суду першої інстанції, суттєво нижчий порівняно зі стягненням аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини від доходу її батька, а також, що зміна способу їх стягнення сприятиме як найкращому забезпеченню інтересів дитини, з урахуванням того, що відсутні докази щодо наявності інших обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, суд вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

З огляду на вказане, при задоволенні даного позову суд стягує з ОСОБА_2 у дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., від сплати яких позивач звільнена.

Керуючись ст. ст. 141,367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 23 червня 2018 року змінити в частині розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в`їзд РазінаАДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_2) аліменти на утримання спільної малолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 13 грудня 2017 рокуі до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядалось.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в`їзд РазінаАДРЕСА_1) судовий збір у дохід держави у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_4

Повний текст постанови

складено 31 серпня 2018 року