Провадження № 2/369/976/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Дубас Т.В.,

за участю секретаря - Раситюк М.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання іпотечного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.06.2008 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", яке в подальшому змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" був укладений Договір кредиту № 030.29-50/358-К (надалі - Кредитний договір).

Згідно п. 1.1. Кредитного договору розмір кредиту становить 67 799 дол. США 00 центів.

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем та відповідачем був укладений Іпотечний договір № 02-10/2413 від 18.06.2008 року за реєстровим 13967, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М.

За умовами Іпотечного договору (п. 1.1.) Іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором майнові права на незакінчену будівництвом двохкімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 70,07 (сімдесят сім цілих сім сотих) метрів квадратних, житловою площею 34,70 (тридцять чотири цілих сімдесят сотих) метрів квадратних, що розташована на 8 поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1

Отже, предметом Іпотечного договору є майнові права на нерухоме майно, а саме двохкімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 70,07 (сімдесят сім цілих сім с) метрів квадратних, житловою площею 34,70 (тридцять чотири цілих сімдесят сотих) рів квадратних, що розташована на 8 (восьмому) поверсі в житловому будинку № 2 (5 черга) житлового комплексу на АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про іпотеку" в редакції на час виникнення спірних відносин, а саме 18.06.2008 року предметом іпотеки могло бути нерухоме майно яке: належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Право оренди чи користування нерухомим майном, яке надає орендарю чи користувачу право будувати, володіти та відчужувати об'єкт нерухомого майна. Таке право оренди чи користування нерухомим майном для цілей цього Закону вважається нерухомим майном.

Отже, як вбачається із даної правової норми, майнове право на нерухоме майно (об'єкт незавершеного будівництва) не було віднесене до предмета іпотеки. Лише 25.12.2008 р. Законом України № 800-УІ "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", яким внесено зміни до Закону України «Про іпотеку» було визначено, що предметом іпотеки може бути майнове право на об'єкт незавершеного будівництва.

Вказане свідчить, що Іпотечний договір було укладено із порушенням вимог ст. 5 Закону України "Про іпотеку" в редакції на час укладення даного договору (Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 20.04.2016 року по справі № 6-2994цс15).

Вказане свідчить, що на підставі ст. 5 Закону України "Про іпотеку", ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України Іпотечний договір є недійсним та таким, що порушує право власності Позивача на незакінчену будівництвом двохкімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 70,07 метрів квадратних, житловою площею 34,70 (тридцять чотири цілих сімдесят сотих) рів квадратних, що розташована на 8 (восьмому) поверсі в житловому будинку № 2 (5 черга) житлового комплексу на АДРЕСА_1

Тому позивач просила визнати недійсним Іпотечний договір № 02-10/2413 від 18.06.2008 року за реєстровим № 3967, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., що був укладений між ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Червоноградським МВ УМВС України у Львівській області, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) та Акціонерно-Комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" (). Зняти заборону на відчуження майнових прав на незакінчену будівництвом двохкімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 70,07 (сімдесят сім цілих сім сотих) метрів квадратних, житловою площею 34,70 (тридцять чотири цілих сімдесят сотих) метрів квадратних, що розташована на 8 (восьмому) поверсі в житловому будинку № 2 (5 черга) житлового комплексу на АДРЕСА_1 та виключити із Державного реєстру прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна всі реєстраційні записи та відомості, які були внесені на підставі Іпотечного договору № 02-10/2413 від 18.06.2008 року за реєстровим № 3967, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., що був укладений між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК".

Відповідач подав до суду письмовий відзив ПАТ "Укрсоцбанк" подав до суду письмовий відзив, згідно якого вказував на неогрунтовансть позову та просив застосувати строки позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечував та просив в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.06.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК", та ОСОБА_3 був укладений Договір кредиту № 030.29-50/358-К.

Згідно п. 1.1. Кредитного договору розмір кредиту становить 67 799 дол. США 00 центів.

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем та відповідачем був укладений Іпотечний договір № 02-10/2413 від 18.06.2008 року за реєстровим 13967, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М.

За умовами Іпотечного договору (п. 1.1.) Іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором майнові права на незакінчену будівництвом двохкімнатну квартиру НОМЕР_3, загальною площею 70,07 (сімдесят сім цілих сім сотих) метрів квадратних, житловою площею 34,70 (тридцять чотири цілих сімдесят сотих) метрів квадратних, що розташована на 8 поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1

Посилаючись на порушення положень Закону України «Про іпотеку» при укладенні спірного іпотечного договору, за захистом своїх порушених прав позивач звернулась до суду 27.07.2017 року, що підтверджується вхідним штампом на позовній заяві.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Стаття 262 ЦПК України передбачає що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Поважності причин пропуску строків позовної давності позивачем та її представником в обґрунтування своїх вимог не наведено.

З наведеного вище, суд приходить до висновку що, позивачем пропущений строк позовної давності по вимогах даного позову, оскільки відповідний іпотечний договір був укладений між сторонами 18.06.2008 року, з цього моменту позивач могла знати про порушення своїх прав, і в той же час вона звернулась до суду лише в жовтні 2017 року.

Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності і вагомих підстав для його поновлення для захисту цивільного права позивача суду наведено не було, а тому у вимогах позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 256, 257, 261, 262, 267 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання іпотечного договору недійсним - відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Повний текст рішення суду складено 10 грудня 2018 року

Суддя: Дубас Т.В.