Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1292/18

Номер провадження: 2/511/555/18

07 грудня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участю представника позивача - Самсій О.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали цивільної справи за позовом органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач органу опіки та піклування в особі Роздільнянської районної державної адміністрації звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2, в якій просять позбавити відповідача батьківських прав відносно її рідного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначили, що ОСОБА_2 мешкає в АДРЕСА_1, в будинку разом з матір"ю - ОСОБА_4, яка є власницею вказаного будинку та неповнолітнім сином ОСОБА_5. ОСОБА_2 є матір"ю одиначкою, відомості про батька в актовому записі про народження хлопчика записані з її слів. ОСОБА_6 має ще двох дітей, які проживають зі своїм батьком та з матір"ю стосунків не підтримують.

Далі вказували, що з 25.05.2016 року сім'я ОСОБА_2, перебуває під соціальним супроводом, у зв'язку з тим, що дитина систематично не відвідує навчальний заклад без поважних причин. Згідно з наказом служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації від 22.09.2017 року № 82, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був поставлений на облік, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах.

Мати дитини, ОСОБА_2, на зауваження не реагує, навпаки не пускає хлопчика до школи, так як вважає, що там існує загроза його життю та здоров"ю, вважає хлопчика смертельно хворим і таким що потребує індивідуального навчання вдома, яке вона йому здатна забезпечити самостійно.

У зв'язку з тим, що дитина більшість часу ізольована від спілкування з однолітками, спостерігаються певні порушення в її поведінці, спілкуванні.

15.09.2017 року ОСОБА_2 була оглянута лікарем-психіатром, було встановлено, що вона страждає на психічний розлад, від лікування та обстеження в умовах психіатричної лікарні відмовилась, але надала згоду на амбулаторне лікування, однак через деякий час перестала вживати ліки та приходити на огляд до лікаря.

Далі вказували, що ОСОБА_2 неадекватно реагує на зауваження, поради, рекомендації спеціалістів, не бажає співпрацювати, іноді проявляє агресію в розмові, неодноразово намагалась перетнути кордон разом з дитиною. Жінка не працює, отримує соціальні виплати на дитину, як одинока мати. На початку навчального року дитина не приступила до занять. Мати з дитиною постійно бродяжить по місту, при цьому нічим не займаючись. Продукти харчування купує бабуся. Спеціалістами центру була проведена певна робота із сім'єю, надавались соціально-педагогічні послуги, гуманітарна допомога, надана допомога в організації медичного обстеження.

Службою у справах дітей районної державної адміністрації проведено ряд заходів щодо повернення дитини до школи та притягнення матері до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків. Однак ОСОБА_2 продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків, дитина до навчання так і не приступила.

Посилаючись на дані обставини просили суд позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Також зазначила, що питання щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 було розглянуто на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини, де було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що дійсно вона є матір'ю ОСОБА_3, 2006 року народження. Вона є матір'ю одиначкою та виховує сина сама. Вони живуть на соціальні виплати, вона ніде не працює. Син не відвідує школу, так як над ним там сміються. Вона проводила медичне обстеження сина, з метою переведення його на індивідуальне навчання. Вважає, що у сина є захворювання голови, яке дає підстави для його навчання по індивідуальній програмі вдома. Також суду повідомила, що вона працевлаштована, забезпечує матеріально сина, навчає його різним предметам. Пояснила, що хлопчик сам не бажає ходити до школи та спілкуватись з однолітками.

Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується паспортом громадянки України, серія НОМЕР_1, виданим 22.04.2016 року Роздільнянським РС ГУДМС України в Одеській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але проживає за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.27)

ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 10.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису №05.(а.с.26)

Відповідно до довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29.08.2017 року, державна реєстрація народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто відомості стосовно батька хлопчика внесені в актовий запис про його народження зі слів матері.(а.с.28)

Згідно з повідомленням директора НВК (школа-гімназія) №1 м. Роздільна, учень 2-В класу ОСОБА_3, 2006 року народження, не відвідував школу з листопада 2015 року по 01.02.2016 року.(а.с.11)

Відповідно до акту обстеження умов проживання громадянки ОСОБА_2 від 11.12.2015 року, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, будинок складається з двох кімнат, прихожої, кухні. Опалення газове. Є електропостачання. Умови проживання задовільні, є всі необхідні речі для розвитку дитини. До складу сім'ї входять: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, бабуся - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 Під час обстеження умов проживання з ОСОБА_2 була проведена бесіда щодо неналежного виховання дитини. (а.с.7)

01.02.2016 року службою у справах дітей Роздільнянської РДА було направлено повідомлення до районного центру соціальних служб сім'ї дітей та молоді щодо взяття даної родини під соціальний супровід.

10.05.2016 року службою у справах дітей районної державної адміністрації направлено листа до КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» щодо стану здоров'я громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, так як зі слів її матері - ОСОБА_4 було встановлено, що ОСОБА_2 психічно неврівноважена, щодо проходження лікування вона категорично відмовляється. (а.с.15)

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на «Д» обліку у лікаря-психіатра в 2016 році не перебувала. 07.06.2016 року була оглянута на дому лікарем-наркологом та сімейним лікарем. Під час співбесіди з ОСОБА_2, психопродукції не виявлено.(а.с.16)

Далі, судом встановлено згідно з повідомленням директора НВК (школа-гімназія) №1 м. Роздільної, учень 3-В кл. ОСОБА_3, 2006 року народження, продовжує не відвідувати школу з січня 2017 року по 13.03.2017 року. (а.с.19)

За вказаний час ОСОБА_2 двічі була притягнена до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків.(а.с.17,20)

15.09.2017 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшло повідомлення від районного центру соціальних служб сім'ї дітей та молоді, про те, що сім'я ОСОБА_2, перебуває під соціальним супроводом з 25.05.2016 року, у зв'язку з тим, що дитина систематично не відвідує навчальний заклад без поважних причин. В ході роботи було з'ясовано, що у матері спостерігаються психічні розлади, тому фахівцями центру була надана допомога в організації медичного обстеження, в ході якого матері було запропоновано лікування лікарем - психіатром, від якого ОСОБА_2 відмовилась.

Згідно з наказом служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації від 22.09.2017 року № 82, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був поставлений на облік, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. (а.с.29)

03.10.2017 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшов лист від КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня», про те, що 15.09.2017 року ОСОБА_2 була оглянута лікарем-психіатром та було встановлено, що вона страждає на психічний розлад, від лікування та обстеження умовах психіатричної лікарні відмовилась, але надала згоду на амбулаторне лікування. (а.с.30)

12.12.2017 року до служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації надійшов лист від Роздільнянської міської ради, про те, що 01.12.2017 року був здійснений комісійний виїзд за адресою: АДРЕСА_1, де проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Умови проживання дитини встановити було неможливо, через неадекватну поведінку ОСОБА_2

27.12.2017 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшло повідомлення від районного центру соціальних служб сім'ї дітей та молоді, про те, що неповнолітній ОСОБА_3 систематично не відвідує навчальний заклад без поважної причини. Мати дитини, ОСОБА_2, на зауваження не реагує, не виконує рекомендації фахівців. У зв'язку з тим, що дитина більшість часу ізольована, спостерігаються певні порушення в поведінці, спілкуванні.

Згідно з характеристиками, наданими НВК (школа-гімназія) №1 м. Роздільна на учня 4 - В кл. ОСОБА_3, він навчається в НВК «школа-гімназія» №1 з першого класу. Здібний до навчання, але вчиться на низькому рівні, тому що не відвідує школу. За 1-3 класи пропущено 201 день (1021 урок) і це не враховуючи, що в 2 семестрі 1 класу навчався в іншій школі. До школи хлопчика не пускає матір, ОСОБА_2. Причин не пояснює, вважає, що всьому може навчити сама. Під час шкільних занять вона з сином блукає містом, сидить на вокзалі, в спортивній школі, де працює бабуся ОСОБА_3. Часто знаходяться на дитячих майданчиках. На намагання вчителя або завуча поспілкуватися відвертається, мовчить або грубить. ОСОБА_5 за характером щедрий добрий, легко встановлює контакти з дорослими і ровесниками, активний на уроці, намагається надавати правильні відповіді, швидко і легко засвоює програмний матеріал. Мати, ОСОБА_2, не дає своєму сину спілкуватися з однолітками, що приведе до труднощів при адаптації у суспільстві. Діти класу, де навчається ОСОБА_3, вже зараз відмовляються з ним сидіти за одною партою, не бажають з ним спілкуватися. Всі ці проблеми мати створює своїми діями без будь-яких поважних причин і порушує право своєї дитини на освіту, лишає його тих можливостей, яких отримує освітня людина у суспільному світі.(а.с.8,38, 63)

Згідно з листом від 08.05.2018 року №08/01-150 Роздільнянського районного центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо родини ОСОБА_2 родина перебуває під соціальним супроводом з 25.05.2016 року та по теперішній час. Проживають в будинку разом з бабусею - ОСОБА_4. В сім'ї виховується дитина - ОСОБА_3, який систематично протягом двох років не відвідує навчальний заклад без поважних причин. Мати - ОСОБА_2 неадекватно реагує на зауваження, поради, рекомендації спеціалістів, не бажає співпрацювати, іноді проявляє агресію в розмові, неодноразово намагалась перетнути кордон разом з дитиною. Зі слів бабусі, ОСОБА_4, ОСОБА_2 ніде не працює, отримує соціальні виплати на дитину, як одинока мати. Мати з дитиною постійно бродяжить по місту. Продукти харчування купує бабуся. Спеціалістами центру була проведена певна робота із сім'єю, надавались соціально-педагогічні послуги, гуманітарна допомога, надана допомога в організації медичного обстеження (в ході якого було з'ясовано, що мати має певні психічні проблеми із здоров'ям та потребує проходження курсів лікування, але ОСОБА_2 не виконує поради та рекомендації лікаря-психіатра, від лікування відмовилась).

Питання про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, розглянуто на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 30.05.2018 року, де було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2, відносно сина ОСОБА_3.(а.с.41)

Згідно довідки НВК (школа-гімназія) №1 м. Роздільна ОСОБА_3 за період з 05.11.208 року по 05.12.2018 року пропустив без поважної причини 24 навчальні дні - 144 уроки, 05.11.2018 року був присутній лише на трьох уроках.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_2, її донька, вона та її син ОСОБА_3 проживають разом з нею. Донька ніде не працює, тому вона вимушена їх утримувати. За сином донька доглядає, готує йому їжу, прасує речі, в кімнаті де вони живуть чисто, але до школи вона сина не пускає. ОСОБА_2 має ще двох доньок, але вони проживають з батьком та з нею не спілкуються. Окрім того донька забороняє сину спілкуватися з нею та однолітками.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є вчителькою початкових класів. ОСОБА_3 є її учнем з першого класу. Дитина пропускала багато занять, вона намагалась допомогти, поговорити з ОСОБА_2, але мати хлопчик на контакт не іде, уникає зустрічей. Вона вимушена була писати доповідні, складати акти. Мати налаштовує дитину проти неї, бабусі. Двічі забирала дитину зі школи, але поверталась. Вважає, що ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є завучем в школі, в якій навчається ОСОБА_3 Кожні десять днів вони складають акти про відсутніх учнів, та причини відсутності. Вона з працівниками поліції приїздили до помешкання ОСОБА_2, з метою провести профілактичну бесіду, але вона не відкрила їм двері. Забирає сина зі школи та разом з ним бродяжить по місту. В першому класі зі 170 учбових днів, хлопчик пропустив 115 днів, в 3 класі було складено 10 актів про невідвідування ОСОБА_3 школи без поважних причин, в 4 класі зі 170 днів, ОСОБА_3 пропустив 149 днів, в п'ятому класі за першу чверть був в школі 2 рази.

Допитаний у справі в якості свідка лікар-психіатр Роздільнянської ЦРБ ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що у ОСОБА_2 є психічні відхилення. До нього за допомогою зверталась її мати - ОСОБА_4, служба у справах дітей. Він разом з ними виїздив до місця проживання ОСОБА_2 Він запропонував їй пройти стаціонарне обстеження, призначив ліки, але вона їх не приймала. На прийом до нього вона приходити відмовилась, так як вважає, що вона не хвора.

Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідкам достовірно відомо, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина ОСОБА_3

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що він проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_4 в будинку бабусі. Він бажає ходити до школи, але іноді його там ображають. Коли він не ходить до школи він сам вдома читає книжки. Він хоче навчатись в іншій школі, так як там в нього є друзі. Іноді він погано себе почуває.

Дані правовідносини регулюються наступними нормами права.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Ассамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини , яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов'язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов'язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV).

Відповідно до ст.51 Конституції України обов'язок кожного громадянина України піклуватися про дітей.

Перелік обов'язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України .

За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ч.1 ст.164 СК України, так як остання злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Суд, дослідивши надані суду письмові докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно установлено, що ОСОБА_2, неналежно виконує батьківські обов'язки відносно свого сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на його фізичний розвиток як складову виховання.

Неповнолітній Микола по вині матері не отримує освіту, і дані обставини відповідач в суді не заперечувала.

При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов'язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Однак реалізація таких обов'язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави.

Відповідач ОСОБА_2 на протязі двох років злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, дитина систематично протягом двох років не відвідує навчальний заклад без поважних причин, що достовірно підтверджено наданими по справі доказами.

Не змінила відповідач своє ставлення до виконання батьківських обов'язків і після неодноразового її притягнення до адмінвідповідальності, після проведення з нею бесід працівників школи, а також близької їй людини - матері.

Доказів наявності у хлопчика будь-якої небезпечної хвороби відповідач суду не надала, а тому підстав для його переведення на індивідуальну форму навчання не існує.

Як зазначають працівники навчального закладу, за час такої ізоляції дитини від суспільства, в поведінці хлопця є певні порушення.

Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

В ході розгляду даної справи судом оголошувались перерви в судових засіданнях для встановлення контакту матері з вчителями школи та систематичного відвідування хлопчиком учбового закладу та надавались терміни для забезпечення явки дитини до навчального закладу, а також для працевлаштування матері, однак у встановлені строки дитина так і не почала відвідувати школу, а також відповідач не надала суду документів щодо свого працевлаштування.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини».

Тому суд вважає можливим задовольнити позов та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Керуючись ст. ст. ст. 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук