ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/582/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Степанишиної Г.А.,

заявників: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2018 р. заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в Дарницький районний суд м. Києва із спільною заявою про розірвання шлюбу, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім"ї 31.07.1999 р., актовий запис № 714.

В заяві зазначено про те, що у шлюбі у них народилися двоє синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вони проживали однією родиною до грудня 2017 року, після чого фактичне проживання однією сім"єю та ведення спільного господарства було припинено у зв"язку з різними характерами та життєвими поглядами. Переконані, що подальше спільне життя або збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам.

Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає.

Заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги про розірвання шлюбу та просили заяву задовольнити. Зазначали, що вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство. Спір щодо майна та утримання дитини відсутній. Примирення вважають неможливе.

Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що подана спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Судом встановлено, що 31 липня 1999 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім"ї, про що зроблено запис за № 714, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Від даного шлюбу заявники мають синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією паспорта громадянина України.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 293 ЦПК України, передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Враховуючи обставини, наведені вище, суд вважає встановленим, що спільна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання.

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 109, 112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 258-259, 263-265, 273, 293, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 31.07.1999 р. у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім"ї, про що зроблено запис за № 714 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Заставенко М.О.