Справа № 182/3467/16-ц
Провадження № 2/0182/992/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.08.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Пометій М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, третя особа: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок» про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5.

Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

? частина вказаної квартири належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, виданого 14 лютого 2006 року, реєстровий № 1-297. Інша ? частина квартири належала її синові ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6, виданого 14 лютого 2006 року, реєстровий № 1-294.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1.

На випадок своєї смерті ОСОБА_7 спадковим майном не розпорядився.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 була його мати ОСОБА_5, яка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України оскільки постійно до дня смерті сина проживали разом з ним в квартирі АДРЕСА_1 та була там зареєстрована, однак за життя належним чином не встигла зареєструвати своє право власності на спірну квартиру.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 спадковим майном не розпорядилася.

Спадкоємців першої, другої або третьої черги за законом після смерті ОСОБА_5 немає.

Позивач вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5, оскільки з 2011 року та по день смерті спадкодавця проживала з нею однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний побут, сплачувала комунальні послуги, а після смерті ОСОБА_5 поховала її.

У липні 2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопеля С.О. з заявою про прийняття спадщини, однак листом № 701/01-16 від 11 липня 2017 року їй було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України.

Оскільки позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом постійного проживання з померлою на час відкриття спадщини, ОСОБА_3 просила суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Під час судового засідання представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Нікопольської міської ради Пометій М.І. просила суд відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що факт проживання однією сім'єю має бути підтверджений позивачем ОСОБА_3 документально, про що також зазначила в своєму відзиві на позов (а.с.82).

Представник третьої особи ОСББ «Світанок» з позовом ознайомлений (а.с.85) в судове засідання 20 серпня 2018 року не з'явився. Однак в судовому засіданні 24 травня 2018 року керівник ОСББ «Світанок» ОСОБА_9 зазначила, що позивач дійсно проживала разом з позивачем до дня її смерті та продовжує там мешкати, сплачує комунальні послуги та після смерті ОСОБА_5 поховала її.

Судом також був опитаний свідок ОСОБА_10, який підтвердив, що позивач дійсно проживала з ОСОБА_5 з 2011 року, доглядала її, купувала ліки, сплачувала комунальні послуги та поховала її.

Заслухавши сторони, опитавши свідка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с.4).

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 2011 року стали проживати разом однією сім'єю за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вона хворіла та потребувала стороннього догляду, вели спільне господарство, а після її смерті позивач поховала ОСОБА_5 (а.с.11,12, 70-74).

Факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 2011 року по день смерті спадкодавця підтверджується актом про спільне проживання від 09 лютого 2016 року, затверджений головою ОСББ «Світанок» Абельмас Т.А. (а.с.13,14).

Отже, у суду не викликає сумніву той факт, що позивач постійно проживала разом з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_3 необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5

Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

? частина вказаної квартири належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, виданого 14 лютого 2006 року, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М., реєстровий № 1-297 (а.с.109).

Інша ? частина квартири належала її синові ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6, виданого 14 лютого 2006 року, державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М., реєстровий № 1-294 (а.с.105).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер (а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1.

На випадок своєї смерті ОСОБА_7 спадковим майном не розпорядився (а.с.22-24).

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 була його мати ОСОБА_5, яка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України оскільки постійно до дня смерті сина проживали разом з ним в квартирі АДРЕСА_1 та була там зареєстрована, однак за життя не встигла належним чином оформити своїх спадкових прав.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 спадковим майном не розпорядилася (а.с19-21).

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом немає, тому відповідно до статті 1264 ЦК України право на спадщину після смерті ОСОБА_5 отримують особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом достовірно встановлено факт проживання ОСОБА_3 однією сім'єю з померлим спадкодавцем ОСОБА_5 з 2011 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, тому суд вважає, що ОСОБА_3 набула право на спадкування після її смерті як спадкоємець четвертої черги по закону.

У липні 2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопеля С.О. з заявою про прийняття спадщини.

Листом № 701/01-16 від 11 липня 2017 року їй було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України (а.с.52)

Оскільки позивач являється спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5, прийняла спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268 ч. 3, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,15,15,37,57,60,212-215,218,224,256,259 ЦПК України, 1220-1222, 1264,1268 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 46,1 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Нікополі Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено 23 серпня 2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І. В. Тихомиров