Постанова

Іменем України

10 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 750/3494/17-ц

провадження № 61-18200св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Чернігівська міська рада,

третя особа - Перша чернігівська державна нотаріальна контора,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року у складі колегії суддів: Скрипки А. А., Лакізи Г. П., Харечко Л. К.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Чернігівської міської ради, третя особа - Перша чернігівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_4 зазначила, що про смерть свого брата ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона дізналася лише 16 березня 2017 року, а тому не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті на належне йому майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та на грошові вклади в банках.

Враховуючи наведене, позивач просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її брата - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Чернігові.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано пропуск строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті брата - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, поважним. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини протягом трьох місяців із дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що строк прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, оскільки про смерть брата ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачу стало відомо лише у березні 2017 року, що підтверджується показаннями свідків.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що в ході розгляду справи не встановлено поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_5, які були б пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для ОСОБА_4 на вчинення вказаних дій.

У серпні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що суд апеляційної інстанції, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду України про те, що якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, не надав оцінки іншим об'єктивним, непереборним, істотним труднощам, які б перешкоджали спадкоємцю мати інформацію про смерть спадкодавця, які були належним чином досліджені судом першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечення на касаційну скаргу.

У вересні 2017 року Чернігівська міська рада подала заперечення на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ЦПК України (у редакції на час його ухвалення) щодо законності та обґрунтованості.

Судом установлено, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Брат позивача - ОСОБА_5 проживав АДРЕСА_1.

Згідно із свідоцтвом про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 01 жовтня 2015 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Чернігові.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 та на грошові вклади в банках.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» Чернігівської міської ради від 21 березня 2017 року № 178, ОСОБА_5 похований, як безрідний, на кладовищі Яцево м. Чернігова 17 вересня 2015 року. Послуги із поховання ОСОБА_5 у сумі 423,29 грн оплачені ОСОБА_4, згідно із квитанцією від 21 березня 2017 року № 1061.

Постановою старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Сметанко М. В. від 31 серпня 2015 року, закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2015 року за № 0006430 за фактом умисного вбивства ОСОБА_5, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, у зв'язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено, що 29 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_5, згідно із висновком судово-медичної експертизи, причину смерті ОСОБА_5 не встановлено через різко виражені гнилісні зміни трупа. Будь-яких тілесних ушкоджень під час експертизи не виявлено. Проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення кола рідних та близьких померлого, однак встановити таких під час досудового розслідування не представилось можливим. Зі слів сусідів, ОСОБА_5 проживав сам, ні з ким не спілкувався.

Згідно з інформацією Першої чернігівської державної нотаріальної контори від 18 квітня 2017 року, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 не заводилась.

Постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачем суду не представлено, у зв'язку, як пояснила позивач у судовому засіданні, з відсутністю такої постанови.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

На підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач посилалася на відсутність у неї інформації про смерть брата, а також на те, що вона не знала нової адреси місця його проживання у м. Чернігові.

Враховуючи наведене, ухвалюючи оскаржуване рішення, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки зазначені останньою доводи причин пропуску такого строку не є поважними, також не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи посилання позивача на те, що вона протягом 2016 року намагалася встановити адресу проживання свого брата ОСОБА_5 у м. Чернігові.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким суд апеляційної інстанції надав належне обґрунтування, а переоцінка доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик