КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/332/18
Провадження № 2/488/978/18 р.
10.04.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючої - судді Лазаревої Г.М.,
при секретарі Чуб Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності,
31.01.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, з посиланням на те, що відповідач ОСОБА_3 з яким вона перебувала у шлюбі, у 1986 році купив житловий будинок № 27 по вулиці Пшеніцина в м. Миколаєві, з якого у 2003 році знявся з реєстрації і виїхав з особистими речами.
Позивач посилаючись на те, що вона з 2003 року по теперішній час постійно проживає у вказаному житловому будинку, проводить в ньому ремонтні роботи, просила позов задовольнити.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, просила розглядати справу у її відсутність.
В судове засідання відповідач не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач з 2003 року по теперішній час безперервно та відкрито продовжує користуватися житловим будинком № 27 по вул. Пшеніцина в м. Миколаєві. Від відповідача жодних нарікань за весь цей час не надходило.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України соба, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
Враховуючи положення ст.ст. 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України).
Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Так, позивач з 2003 року, тобто, більше десяти років відкрито і безперервно користується житловим будинком № 27 по вулиці Пшеніцина в м. Миколаєві, яким добросовісно заволоділа. Відповідач жодних заперечень щодо позову суду не надав.
На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд,
Визнати за ОСОБА_2, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно житловий будинок № 27 по вул. Пшеніцина в м. Миколаєві.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції в 30-денний строк.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.М. Лазарева