06 листопада 2018 року м. Кропивницький
Справа № 405/3358/18
Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого-судді: Драного В.В.
при секретарі: Деревянко А.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-
Позивач ОКВП Дніпро - Кіровоград звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 8932,61 грн., індексу інфляції 1498,90 грн., 3% річних - 356,50 грн. В обґрунтування позову зазначив, що за період з 01.04.2012 року ОКВП Дніпро - Кіровоград, яке є правонаступником прав та обов'язків КП Кіровоградське водопровідно - каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради, відповідачу, який є споживачем послуг, надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі наявних між сторонами фактичних договірних відносин, що підтверджується відкриттям особового рахунку № 240002798 та видачею абонентської книжки, зокрема, за період з 01.08.2015 року по 31.04.2018 року було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 8932,61 грн., за яку відповідачем сплачено не було, у зв'язку з чим у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість з оплати за надані вище послуги.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача ОКВП Дніпро - Кіровоград ОСОБА_2 в судове засідання надала заяву від 06.11.2018 року про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання.
Станом на 06.11.2018 року відзиву на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 до суду не надійшло.
За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград», яке з 01.04.2012 року є правонаступником прав і обов'язків КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2» № 1722 від 28.03.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Шляхом відкриття особового рахунку №210002498 та видачею абонентської книжки між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство зобов'язалось надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач своєчасно їх оплачувати.
Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.
Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов'язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (водопостачання, опалення та ін.), а відповідач отримує та користується даними послугами та відповідно зобов'язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг.
Статтею 162 ЖК України, передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 22 Закону України " Про питну воду та питне водопостачання " №2918- ІІІ від 10.01.2002 року, п. 18 " Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ", затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов'язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання щодо своєчасної оплати належним чином не виконує, що підтверджено розрахунком заборгованості по сплаті за водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2015 по 01.05.2018 року за адресою АДРЕСА_2, особовий рахунок 240002498.
Згідно розрахунку, наданого позивачем, борг відповідача перед позивачем за період з 01.07.2015 року по 01.05.2018 року становить 9 252,87 грн. (а.с. 6).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобовязання.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12 та від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13.
А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача індекс інфляції в розмірі 1534,83 грн. та суму 3 % річних в розмірі 365,23 грн. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення, що підтверджено наданим розрахунком (а.с.22).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно дост. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1762,00 грн.
Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» судовий збір у розмірі 1762 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
В порядку статті 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда В.В. Драний