Справа № 588/1021/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2018 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким має спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею.

За рішенням суду від 05.03.2012 відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Позивачу відомо, що відповідач на сьогоднішній день офіційно не працює, але має постійний заробіток, свої доходи їй не повідомляє.

Посилаючись на те, що визначеного судом у твердій грошовій сумі розміру аліментів на сьогоднішній день недостатньо, розмір аліментів підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі у частці від доходів платника аліментів, відповідач не бере участі у вихованні та догляді за дитиною, яка за станом здоров'я потребує постійного дорогого вартісного медикаментозного лікування у амбулаторних умовах, позивач просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

У відповідності до ст.178 ЦПК України відповідач подав відзив на позов, у якому указав, що він заявлений до нього позов не визнає. Обгрунтовуючи свою позицію, відповідач у відзиві указав, що він не працює, йому на цей час виповнилося 57 років, він є особою передпенсійного віку. Постійного заробітку, про який стверджує позивач, він не має. Через стан свого здоров'я, має кілька хронічних захворювань, він постійно лікується, на що змушений витрачати кошти своєї дружини, яка, по суті, матеріально його забезпечує. Те, що його син навчається, було встановлено при розгляді попереднього позову про стягнення аліментів і не змінилося з часу проголошення рішення від 05.03.2012. Про стягнення додаткових витрат, пов'язаних з розвитком здібностей дитини у позові не йдеться, тому посилання позивача на необхідність придбання шкільного приладдя чи ремонту у школі, як аргумент для збільшення аліментів, є недоречним. Його присутність чи неприсутність на батьківських зборах не може слугувати підставою для збільшення аліментів. Те, що син - інвалід дитинства було встановлено та прийнято до уваги при визначенні розміру аліментів попереднім судовим рішенням від 05.03.2012 і не є змінами у розумінні ст.192 СК України. За час, що минув після набрання сили цим рішенням, стан здоровя сина не покращився і не погіршився. Стягнутий розмір аліментів у розмірі 300 грн. повинен індексуватися під час виконання судового рішення державним виконавцем. Якщо зазначений розмір аліментів не проіндексований, відповідач, вважає, що це не його провина і не може бути підставою для збільшення розміру вже присуджених аліментів. При прийнятті рішення відповідач просив урахувати його матеріальний стан, який не дає йому можливості для сплати аліментів у більшому розміру, ніж стягнуті за рішенням суду. Також просив урахувати, що, крім аліментів, він постійно привозив своєму сину продукти харчування.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, указала, що відповідач має дохід, має пасіку та продає продукти бджільництва, надала фотокопії із зображенням відповідача, які були скопійовані нею з його сторінки у соціальній мережі та роздуковані позивачем. Крім того, позивач указала, що відповідач дійсно декілька разів привозив продукти харчування для сина. Іншої допомоги, крім аліментів у розмірі 300 грн., відповідач не надавав. Стягнутий рішенням суду розмір аліментів є недостатнім на даний час. Також позивач звернула увагу, що її дитина-інвалід перебуває на диспансерному обліку, неодноразово проходив дороговартісне лікування, допомога під час лікування від відповідача не надходила. Стан здоровя сина погіршився і йому продовжено соціальну допомогу по інвалідності до 18-річного віку.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, з підстав указаних ним у відзиві на позов. Крім того, стверджував, що ніякої паски у нього немає, ніяких доходів він немає, оскільки він за стан здоровя та фізично не може працювати. Щодо наданих позивачем фотокопій, зазначив, що то він просто позував на фотокамеру.

Суд, заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі та мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-8).

За рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 05.03.2012 ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 до його повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2012 (а.с.9-11).

Указаним рішення суду було установлено, що ОСОБА_4 перебував на диспансерному обліку у дитячій консультації Тростянецької ЦРЛ та отримував соціальну допомогу по інвалідності.

На даний час, відповідно до довідок КЗ «Тростянецька ЦРЛ» від 05.06.2018, 30.08.2018, ОСОБА_4 продовжує перебувати на диспансерному обліку у лікаря психіатра, у звязку із захворюванням з березня 2011 року дитині призначено соціальну допомогу по інвалідності. За станом здоровя дитина потребує постійного дороговартісного медикаментозного лікування в амбулаторних умовах. Дитина неодноразово проходила лікування у дитячому відділенні КЗ «Перша обласна спеціалізована лікарня» м.Ромни. Останнє лікування у зазначеному закладі з 26.01.2017 по 06.03.2017 та з 08.06.2018 по 09.07.2018. За результатами обстеження у зазначеному лікувальному закладі, у звязку з прогресуванням захворювання (погіршенням стану), термін дії соціальної допомоги по інвалідності дитині продовжено до 18-річного віку.

Відповідно до довідки Тростянецької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 Тростянецької міської ради Сумської області за № 04-03/337 від 06.06.2018 ОСОБА_4 навчається у 4 класі (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обгрунтування заявлених вимог, позивач указувала, що відповідач офіційно не працює, але має постійний заробіток, має паску та здійснює продаж продуктами бджільництва, на підтвердження чого надала суду фотокартки із зображенням відповідача у процесі роботи на пасіці та у процесі продажу продуктами бджільництва. Дані фотокарки, як указала позивач є у вільному доступі у соціальній мережі на сторінці відповідача. Також позивач указувала, що сплачуваних відповідачем аліментів у розмірі 300 грн. на даний час не вистачає на шкільне приладдя, купівлю одягу, взуття, харчування.

Відповідач, заперечуючи докази, надані позивачем, на підтвердження того, що він не має доходу від зайняття бджільництвом, не працює, суд не може взяти до уваги, оскільки дане заперечення відповідача не було підтверджено будь-якими доказами. А отже, подані позивачем докази не спростовані відповідачем і є належними доказами у справі.

Докази з приводу відсутності участі у вихованні дитини (а.с.13), надані позивачем суд не приймає до уваги, оскільки обставини указані у даних доказах не є підставою для зміни розміру аліментів.

Докази відповідача, подані як на підставу не можливості сплати ним аліментів у більшому розмірі, ніж визначено судовим рішенням, а саме виписку з протоколу засідання лікарської контрольної комісії Тростянецької ЦРЛ за №127 від 17.08.2018, копію свідоцтва про шлюб відповідача з ОСОБА_6 та копію пенсійного посвідчення ОСОБА_6, суд не може урахувати як докази, що звільняють відповідача від сплати мінімального розміру аліментів, визначеного на законодавчому рівні.

Так, згідно зі ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану.

Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини та відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, із досліжених матеріалів справи, судом установлено, що дитина ОСОБА_4 має незадовільний стан здоровя, який з часу ухвалення рішення суду від 05.03.2012, погрішився, потребує додаткових витрат на дороговартісне лікування та розвиток його здібностей. Докази, надані відповідачем не дають достатніх підстав вважати, що платник аліментів є непрацездатним, оскільки встановлено, що він займається бджільництвом, а отже, має можливість працювати. Також установлено, що інших виплат по виконавчим листам відповідач не має.

З урахуванням указаних обставин, а також змін, що відбулися у сімейному законодавстві, матеріального та сімейного стану обох сторін, стану здоровя та матеріального становища дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та зміну розміру аліментів із твердої грошової суми у розмірі 300 грн. щомісячно на аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,141,259,264,265,279,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, установлений рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 05.03.2012, та стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МА №811762 від 06.03.2000, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКППНОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, 42600) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Сумської області виконавчий лист №1818/731/2012 провадження №2/1818/121/2012, виданий на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 05.03.2012 про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після закінчення його виконання станом на день набрання законної сили рішенням суду, підлягає поверненню до суду, що видав виконавчий лист.

Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 04.09.2018.

Суддя О.С.Линник