КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.

Справа № 754/8542/18

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5630/2018

17 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гаращенко Д.Р., перевіривши відповідність ст.ст. 355-356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року позов було задоволено.

Не погоджуючись з рішеням суду першої інстанції, ОСОБА_2, 03 листопада 2018 року подала апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи та зміст апеляційної скарги суд приходить до висновку,що апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою не може бути відкрите, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 в суді першої інстанції не приймала участі у розгляді даної справи в якості сторони або третьої особи.

В апеляційній скарзі на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржуваним рішенням порушено її інтерес, як стягувача, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2014 року (справа №754/8465/14-ц; провадження №2/754/4067/14), яке набрало законної сили, стягнуто з позивача ОСОБА_3 на її користь заборгованість в розмірі 7 000,00 грн. та судові витрати.

Відомості наявні в листі Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ від 17 травня 2018 року не відповідають дійсності, оскільки державним виконавцем Поповою А.О. 15 травня 2018 року було подано до суду подання про видачу дубліката виконавчого листа в рамках виконавчого провадження №50051056 з примусового виконання виконавчого листа №2-4067/14. (відповідно до тексту апеляційної скарги) (а.с.49-51)

Наведені апелянтом обставини не можуть бути визнані апеляційним судом такими, що підтверджують факт вирішення судом у оскаржуваному ОСОБА_2 рішенні питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, з огляду на наступне.

У даній справі правовідносини пов'язані з належним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 майном виникли через існуючі обмеження позивачів як власників у праві вільно володіти та користуватися, у зв'язку з арештами накладеними П'ятою київською нотаріальною конторою07 жовтня 2004 року та 13 жовтня 2014 року відповідно.

Накладення арешту було здійснено на підставі постанов державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у Ватутінському районі від 01 листопада 2001 року б/н та Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ від 13 січня 2004 року АЕ 687975. (а.с.10-11)

З тексту наданого апелянтом подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Попової А.О. вбачається, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження у відкритті виконавчого провадження №50051056 з примусового виконання виконавчого листа №2-4067/14 від 01 вересня 2014 року виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості, було відмовлено. Однак втрата оригінала виконавчого листа під час його пересилання стягувачу змусила державного виконавця звернутися з таким поданням до суду. (а.с.59)

Той факт, що державним виконавцем подано до суду подання про видачу дубліката виконавчого листа, не свідчить про вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_2 Виконавче провадження в рамках якого вона є стягувачем не відкрито, будь-яких постанов про накладення арешту та/або розшук майна боржника державним виконавцем не виносилось. Відомості щодо результатів розгляду даного подання, поданого в середині травня 2018 року, апелянтом на підтвердження порушення її прав не надано

Враховуючи вищевикладене та положення ст.352 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_2 відсутнє право апеляційного оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту. Тому в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, ОСОБА_2

У прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Керуючись, ст.352 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Д.Р.Гаращенко