Справа № 369/940/16-ц
Провадження №2-р/369/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Водала А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про розяснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Т» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року Броварський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернулось до суду із заявою про розяснення судового рішення. Свою заяву мотивували тим, що рішенням суду було зобовязано поновити ОСОБА_1 на роботі та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Виконавчий лист було предявлено до примусового виконання. Разом з тим, на даний час до штатного розпису товариства були внесені зміни та скорочено посаду головного інженера товариства. Тому виконання рішення суду у спосіб та порядку, які встановлені виконавчим документом є неможливим. Тож заявнику є незрозумілим подальше виконання виконавчого листа №369/940/16.

На підставі ст..221 ЦПК України, ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження» просить надати розяснення щодо подальшого виконання виконавчого листа №369/940/16 від 13 жовтня 2017 року про повновлення ОСОБА_1 на посаді головного інженера ТОВ «Комфорт-Т» за умови, що дана посада скорочена наказом №1/ОС від 01 вересня 2017 року, виданим ТОВ «Комфорт-Т» «Про скорочення штату працівників».

У судовому засіданні представник Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області подану заяву підтримали. Вказала, що рішення суду є зрозумілим, але виникли складнощі з виконанням судового рішення та відновленням прав позивача. Просили заяву задоволити та розяснити прийняте рішення для його подальшого виконання.

У судовому засіданні представник ТОВ «Комфорт-Т» подану заяву підтримали.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився. Про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не надходило.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасувано наказ товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Т» №01-к від 05 січня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інженера товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Т».

Стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Т» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 44 453,36 грн. (сорок чотири тисячі чотириста пятдесят три грн. 36 коп.).

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Т» на користь держави судовий збір в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот грн.).

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Питання про розяснення рішення суду вирішується ухвалою суду. У резолютивній частині ухвали суд розяснює як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст написаного в рішенні. При цьому суд не може змінювати змісту рішення суду. Передбачене зазначеною нормою роз'яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі при його виконанні, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Тобто роз'яснення рішення суду можливе тоді, коло воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що в заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Описова, мотивувальна та резолютивна частини рішення суду викладені чітко, конкретно та зрозуміло і додаткового роз'яснення не потребують. Про дану обставину вказували сторони в судовому засіданні.

Оскільки доводи заяви про розяснення рішення суду ґрунтуються на розясненні шляхів виконання рішення суду, що відноситься до повноважень виконавчої служби, а рішення суду є зрозумілим та додаткового розяснення не потребує, та його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення, тому у задоволенні заяви про розяснення рішення суд відмовляє.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Також суд звертає увагу на те, що заявником фактично перекладаються функції виконання судового рішення. Разом з тим, такими повноваженнями суд не наділений, а лише перевіряє повноту, правильність, законність здійснення виконавчих дій. Якщо заявник вважає, що не може виконати рішення через відсутність правових підстав або з інших підстав, має прийняти відповідне рішення, яке у разі оскарження зацікавленими особами, підлягатиме перевірці в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 271, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про розяснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Т» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 21 серпня 2018 року.

Суддя Н.С. Пінкевич