Справа № 370/644/18 Головуючий у І інстанції Тандир О. В.
Провадження № 22-ц/780/2981/18 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 46 29.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі суддів:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Олійника В.І., Лівінського С.В.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 29 травня2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Голови правління Садового товариства «Мотоцикліст» ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій просить зобов'язати Голову правління Садового товариства «Мотоцикліст» ОСОБА_3 видати їй довідку про членство у Садовому товаристві «Мотоцикліст» (далі - СТ «Мотицикліст»), яке знаходиться у селі Андріївна Макарівського району Київської області.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 07.08.2008 року на підставі договору купівлі-продажу нею була придбана земельна ділянка площею 0,061 га, яка розташована на території Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області.

Вказана земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням «для ведення садівництва» знаходиться на території СТ «Мотоцикліст», що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 21.03.2012 року.

На підставі відповідної заяви позивача було прийнято до членів СТ «Мотоцикліст», ділянка НОМЕР_3, позивачем було сплачено вступний внесок у розмірі 1 000 гривень та головою правління ОСОБА_3, їй було видано членську книжку садівника.

З метою введення будинку в експлуатацію та реєстрації права власності на будинок, який побудований на вказаній земельній ділянці, для отримання довідки про членство у СТ «Мотоцикліст» 11.02.2018 року ОСОБА_2 звернулась з відповідною заявою до до Голови правління Садового товариства «Мотоцикліст» ОСОБА_3.

Однак, до теперішнього часу відповідач зазначену довідку не видав, мотивуючи це тим, що позивач нібито має заборгованість по членським внескам. На заяву позивача від 04.02.2018 року, щодо заборгованості по внескам відповіді не отримала.

Враховуючи викладене, посилаючись на ст. 97 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про кооперацію», положення Статуту СТ «Мотоцикліст» вважає, що своїми незаконними діями, які виразилися у відмові надати довідку про членство у СТ «Мотоцикліст», ОСОБА_3, як голова правління товариства, порушує її права, як члена товариства.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Голови правління Садового товариства «Мотоцикліст» ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд помилково дійшов до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства ,оскільки відповідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно статуту СТ « Мотоцикліст» є організацією , яка не займається комерційною, торговою або іншою фінансово-господарською діяльністю з метою отримання прибутку.

З огляду на вищевикладене , апелянт зазначає, що члени Садового товариства не є носіями корпоративних прав , а відносини між членами Товариства та самим товариством не є корпоративними .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено , що СТ «Мотоцикліст» є організацією, яка не займається комерційною , торговою або іншою фінансово-господарською діяльністю з метою отримання прибутку (а.с. 27 т.1).

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України господарські організації - це юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні комунальні та інші підприємства , створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 6 Закону України « Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок обєднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму ВССУ із розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року , а саме аб. 3 п. 13 , визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства слід враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

У порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом

Відповідно дост. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу , що перешкоджає подальшому провадженні у справі і направити справу для продовження розгляду до суду I інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Макарівського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року про закриття провадження поставлена із неправильним застосуванням норм матеріального права і є помилковою, а тому, у відповідності до статті 379 Цивільного процесуального кодексу підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі , а справа підлягає повернення до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення

Керуючись ст. ст. 367, 374, 380, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційною скаргою ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 29 травня2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді