Справа №568/255/18
Провадження №2/568/373/18
20 грудня 2018 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Саган В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радивилів позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1 000,00 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що під час шлюбу з відповідачем троє дітей. Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги щодо утримання дітей не надає. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову суду не надав, відзиву не надходило.
З урахуванням того, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних на те причин, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Ухвалою суду від 09.08.2018 р. позовну заяву прийнято до провадження із призначенням до судового розгляду. Інших процесуальних дій не вчинялося.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 289946, виданого 13.03.2018 року Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 289947, виданого 13.03.2018 року Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 289948, виданого 13.03.2018 року Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с. 4, 5, 6).
Згідно довідки № 367 від 02.04.2018 року, виданої виконкомом Хотинської сільської ради ОСОБА_6 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, а фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5(а.с. 13).
Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.03.2018 року встановлено, що до складу сімї позивачки входять: чоловік ОСОБА_2, син ОСОБА_3, син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5, сімя проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, також додатково зазначено, що чоловік не проживає із сімєю.(а.с.8).
Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на належне утримання, вважаючи за необхідне стягувати аліменти з відповідача, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду.
Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
З огляду на те, що діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з позивачкою та у суду відсутні відомості про досягнення домовленості між нею і відповідачем про способи та обсяг участі батька в утриманні дітей (грошова або натуральна форма, розмір аліментів, першочергові потреби, які необхідні дітям з урахуванням їх віку та рівня розвитку, тощо), а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей, а отже він зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дітьми, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі та способі, визначених позивачкою.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, приймаючи до уваги, що батьки несуть рівні обов'язки по утриманню дитини, а також зобов'язані забезпечити належний рівень її проживання та розвитку.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Як вбачається із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
А відтак, враховуючи, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, при цьому відповідач не звільнений від сплати такого, з огляду на задоволення вимог про стягнення аліментів, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 704,80 грн.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 5, 181, 191 СК України, ст.ст.12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280- 282, 354, 430 ЦПК України,
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстроване місце проживання: 35524, Рівненська область, Радивилівський район, с. Хотин, вул. Нова, 16) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 20.12.2018 року.

Суддя М.В. Панчук