ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/910/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до закритого акціонерного товариства «Приднестровский Сберегательный банк», ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2017 ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з позовом до закритого акціонерного товариства «Приднестровский Сберегательный банк» та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 28 373 106,80 грн.

Ухвалою від 16.03.2018 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

За результатами вивчення матеріалів цивільної справи, суд встановив підстави для залишення позову ОСОБА_2 без розгляду.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зміст та форма цивільного судочинства повинні відповідати загальним засадам цивільного судочинства, серед яких неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (частина 1 статті 44, частина 4 статті 43 ЦПК України).

Визначення поняття зловживання процесуальними правами надане у статті 44 цього Кодексу. До дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, законодавець відніс, зокрема, подання позову у спорі, який має очевидно штучний характер, необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

За загальним правилом цивільного судочинства суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або обов'язків щодо доказів (частина 7 статті 81 ЦПК України).

В ході судового процесу були отримані переконливі дані про те, що зазначені у позовній заяві відомості про особи сторін не відповідають дійсності, а саме: зазначена у позовній заяві адреса позивача (АДРЕСА_1) не є і не може бути адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2, який громадянином Російської Федерації і проживає у м. Москва; за відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва відповідач ОСОБА_3 на даний час зареєстрованим по м. Києву не значиться.

З огляду на підстави, предмет, ціну даного позову, склад учасників справи, встановлені в підготовчому засіданні відомості про особу позивача в сукупності з тим, що одночасно з даним позовом в провадження суду (головуючий - суддя Трусова Т.О.) надійшла ще одна позовна заява з вимогами до того ж відповідача - фізичної особи (справа № 753/23614/17 за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія Феросплавів», ОСОБА_3 про стягнення штрафу за невиконання умов контракту в сумі 216 930 866,40 грн.), у суду виникли обґрунтовані сумніви у добросовісному здійсненні позивачем його процесуальних прав.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов до переконання, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених статті 119 ЦПК України (в редакції Закону від 18.03.2004 № 1618-IV, чинній на час подачі позову), у зв'язку з чим 21.06.2018 постановив ухвалу про залишення позову без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків.

Згідно з вимогами вказаної ухвали способом усунення недоліків позовної заяви є подання нової позовної заяви з вимогами лише до ОСОБА_3, яка за формою та змістом повинна відповідати приписам статті 175 ЦПК України, з доданням до неї доказів, які підтверджують підсудність цієї справи Дарницькому районному суду м. Києва, та оригіналів усіх наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Вимог вищевказаної ухвали позивач належним чином не виконав, виклавши свої заперечення у письмових поясненнях, які надійшли до суду 23.07.2017. ОСОБА_2 послався на те, що підстави для залишення позовної заяви без руху на стадії підготовчого засідання відсутні, спірні правовідносини носять приватноправовий характер, а справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва, на підтвердження чого надв копію паспорта ОСОБА_3.

Відповідно до положень частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк, а також у разі, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Відтак зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення процесуального закону, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись частиною 1 статті 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до закритого акціонерного товариства «Приднестровский Сберегательный банк», ОСОБА_3 про стягнення боргу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Повна ухвала складена 06.09.2018.