ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 635/3720/14-ц

провадження № 22-ц/818/1624/18

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

учасники справи: позивач - ПАТ «Укрсоцбанк», відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області, постановлене 29 вересня 2014 року, у складі судді Сітбаталової Н.І., в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просило стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 272069,82 грн. та судовий збір у сумі 2720,70 грн.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву посилалось на те, що 29.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 820/2-27/21/04-6/164 на придбання нерухомого майна. Відповідно до вказаного кредитного договору банк надав ОСОБА_2 грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 28500 доларів США, зі сплатою 12,85% річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіка. Кінцевий термін повернення заборгованості 10.06.2021 року. Банк свої зобов'язання за вказаним договором виконав. Того ж дня, 29.06.2006 року між банком та ОСОБА_1, в якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за вищевказаним кредитним договором був укладений договір поруки № 820/3-27/21/02-6/300, згідно з яким поручитель зобов'язався відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливим санкцій у розмірі та на умовах, передбачених договором кредиту.

У зв'язку з неналежним виконанням прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 820/2-27/21/04-6/164 від 29.06.2006 року станом на 29.01.2014 р. утворилась заборгованість у розмірі 34038,51 доларів США, що еквівалентно (за курсом НБУ на 29.01.2014 року) - 272069,82 грн. В порядку досудового врегулювання спорів банком на адресу відповідачі були направлені повідомлення з вимогою щодо погашення заборгованості за кредитним договором, але відповідачами не було вжито жодних заходів для погашення заборгованості.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 820/2-27/21/04-6/164 від 29.06.2006 року, станом на 29.01.2014 року, у розмірі 272069,82грн. Стягнуто ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір по 1360,35грн. відповідно з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що вона не отримувала жодної повістки про виклик до суду, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, ОСОБА_2 повністю заперечує проти розрахунку заборгованості, яка була надана позивачем. Звертає увагу суду на те, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з пропуском строку позовної давності. Також зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, який міститься в матеріалах справи ОСОБА_2 останній платіж здійснила 17.11.2009 року. Отже, строк виконання всіх зобов'язань ОСОБА_2 настав 16.01.2010 року, а трирічний строк позовної давності сплив 16.01.2013 року та оскільки позивач звернувся до суду за захистом своїх нібито порушених прав вже після спливу строку позовної давності - це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 29.06.2006 року був укладений кредитний договір за № 820/2-27/21/04-6/164. Відповідно до вказаного кредитного договору банк надав ОСОБА_2 грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 28500 доларів США, зі сплатою 12,85% річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіка. Кінцевий термін повернення заборгованості 10.06.2021 року

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2, 29.07.2006 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки за № 20/3-27/21/02-6/300. Згідно п. 1.1 вказаного договору поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту № 820/2-27/21/04-6/164 від 29.06.2006 року.

Пунктом п.2.4 кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в доларах США в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються за фактичну кількість днів користування Кредитом в періоді з розрахунку факт/360.

Згідно з п.3.3.9 договору позичальник зобов'язувався сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5. цього договору.

Пунктом 3.3.10 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливим штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього договору.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належним чином не виконали зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 29.01.2014 року у них виникла заборгованість в сумі 34038,51 доларів США, що еквівалентно (за курсом НБУ на 29.01.2014 року) -272069,82грн., яка складається із: суми заборгованості за кредитом у розмірі 21022,81 доларів США, що еквівалентно (за курсом НБУ на 29.01.2014 року) 168035,32грн; суми заборгованості за відсотками у розмірі 10874,16 доларів США , що еквівалентно ( за курсом НБУ на 29.01.2014 року) - 86917,19грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 842,70 доларів США, що еквівалентно (за курсом НБУ на 29.01.2014 року) - 6735,68грн; пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 1298,84 доларів США, що еквівалентно (за курсом НБУ на 29.01.2014 року) - 10381,64грн.

Відповідно до п.4.5 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених, пунктом 3.3.8, 3.3.9 цього договору протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 врегулювали у кредитному договорі дострокове повернення кредитних коштів, тобто змінили строк виконання основного зобов'язання та визначили умови такого повернення коштів.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що позичальник, який добровільно погодився на умови кредитного договору, повинен належно їх виконувати.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що ОСОБА_2 останній платіж в погашення тіла кредиту згідно з графіком, визначеним п.1.1.1 договору здійснив 17.11.2009 року (а.с. 5).

Наступний платіж, згідно графіку мав бути внесений до 10.12.2009 року, однак відповідач вказаний платіж не здійснив, а тому за визначенням пункту 4.5 договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів після цієї дати.

Оскільки строк виконання основного зобов'язання (повернення усієї суми кредиту) було змінено, то саме після спливу 60 днів після невиконання позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.8., 3.3.9. кредитного договору, у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав.

Проте, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вказаним позовом у травні 2014 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Після зміни строку виконання зобов'язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою підпункту 4.5 договору позичальник був зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної дати, а всі наступні щомісячні платежі за графіком після вказаної дати не підлягали виконанню.

Порука ОСОБА_1 є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 належним чином не була повідомлена про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, судові повістки на її ім*я направлялися не за зареєстрованою адресою.

У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 просила про застосування наслідків пропуску строку позовної давності (а.с.72).

Отже, висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна