РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 572/2528/18

Провадження № 22-ц/4815/218/18

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Брикса Ю.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі - Національна рада України з питань телебачення і

радіомовлення,

- Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення,

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета

спору на стороні позивача - Управління Захисту прав Споживачів у Рівненській області,

треті особи, яка не заявляють

самостійних вимог щодо предмета

спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю

"Телерадіокомпанія "Студія 1+1",

- Кабінет Міністрів України,

- компанія ГРІЗАРД ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, компанії ГРІЗАРД ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД, Кабінету Міністрів України, Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на ухвалу про забезпечення позову Сарненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2018 року (у складі судді Рижого О.А.) у справі за позовом ОСОБА_3 до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Управління захисту споживачів у Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", Кабінет Міністрів України про визнання права на отримання інформації через аналогове телевізійне мовлення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

На розгляді у Сарненському районному суді Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Управління захисту прав споживачів у Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", Кабінет Міністрів України про визнання права на отримання інформації через аналогове телевізійне мовлення та зобов'язання вчинити дії.

30 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у вказаній справі.

Заява мотивована тим, що для того, щоб забезпечити відновлення її конституційного права на отримання інформації, порушеного встановленням календарних дат відключення та припинення використання аналогового телевізійного мовлення внаслідок переходу до цифрового мовлення, а також для того, щоб забезпечити їй та іншим особам у майбутньому можливість користуватись аналоговим телевізійним мовленням, необхідним є вжиття заходів забезпечення позову у справі.

Для забезпечення переходу з аналогового на цифрове мовлення Національна рада України з телебачення і радіомовлення здійснюватиме відповідне технологічне переоснащення діючих каналів та мереж мовлення. У результаті зазначеного технологічного переоснащення її буде позбавлено можливості отримувати інформацію з усіх та будь-яких каналів через аналогове телевізійне мовлення, оскільки канали не зможуть технологічно передавати аналогове телевізійне мовлення.

Перехід телевізійного мовлення з аналогового на цифрове є складною безповоротною дією, виправити яку та/або повернути у початковий стан є технічно неможливим.

Просила суд зупинити дію позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 815, в частині графи "Строк припинення використання радіотехнології" до вирішення спору по суті; заборонити Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення вчиняти усі та будь-які дії, пов'язані з припиненням використання радіотехнології аналогове телевізійне мовлення, що передбачена в позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 815, до вирішення даного спору по суті; заборонити Національній раді України з питань телебачення і радіомовлення приймати усі та будь-які рішення та/або інші юридично значимі акти, пов'язані з припиненням використання радіо технології аналогове телевізійне мовлення, що передбачена в позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 815, до вирішення спору по суті.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено .

Зупинено дію позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 815 в частині графи "Строк припинення використання радіотехнології" до вирішення даного спору по суті.

Заборонено Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення вчиняти усі та будь-які дії, пов'язані з припиненням використання радіо технології аналогове телевізійне мовлення, що передбачена в позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 815, до вирішення даного спору по суті.

Заборонено Національній раді України з питань телебачення і радіомовлення приймати усі та будь-які рішення та/або інші юридично значимі акти, пов'язані з припиненням використання радіотехнології аналогове телевізійне мовлення, що передбачена в позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 81

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також тим, що невжиття заходів забезпечення позову позбавить позивача можливості користуватися послугами аналового телебачення, чим, в разі задоволення позову, будуть обмежені права позивача як користувача послуг телебачення.

03 вересня 2018 року Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення подано до суду апеляційну скаргу, у якій просять скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з грубим порушенням норм закону.

При розгляді та вирішенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, судом допущено порушення прав та інтересів інших осіб, в тому числі й осіб, які не приймають участь у розгляді справи. Порушення прав та інтересів інших осіб виражене в тому, що вимкнення аналогового телевізійного мовлення передбачить звільнення цінних частот ефірного діапазону для комунікацій у сфері громадської безпеки (для поліції, пожежної охорони, рятувальних загонів, тощо).

У випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов'язком є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

07 вересня 2018 року компанія ГРІЗАРД ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД подано апеляційну скаргу на увалу Сарненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2018 року, у якій просить змінити оскаржувану ухвалу та доповнити її мотивувальну частину положенням ч. 1 ст. 150 ЦПК, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було у повному обсязі відображено у мотивувальній частині ухвали норми права, які підлягають до застосування при вжитті заходів забезпечення позову.

07 вересня 2018 року Кабінет Міністрів України подав апеляційну скаргу на увалу Сарненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2018 року, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Частиною 10 ст. 150 ЦК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Предметом заявленого позову є зобов'язання забезпечити позивачу право на доступ до телебачення через аналогове мовлення.

Єдиним способом реалізації рішення суду у разі його задоволення фактично є саме заборона вимкнення аналогового телемовлення, тому суд, всупереч вимогам ч. 10 ст. 150 ЦПК України застосував захід забезпечення позову, який по суті є способом виконання такого рішення суду.

Місцевий суд фактично задовольнив одну з вимог позовної заяви, не розглянувши її по суті, що є грубим порушенням норм процесуального права.

В ухвалі про забезпечення позову, ще до вирішення спору по суті, суд фактично визнав за позивачем право, яке вона просить визнати за нею і констатував його порушення без дослідження доказів та розгляду справи по суті.

14 вересня 2018 року Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення подав апеляційну скаргу на увалу Сарненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2018 року, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваної ухвали.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з ухвали суду Концерну РРТ заборонено вчиняти будь-які дії, пов'язані з припиненням використання радіо технології аналогове телевізійне мовлення, що передбачена в позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 815.

Відповідно до п. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 стосуються зобов'язання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення та забезпечити доступ Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення доступ на отримання інформації через аналогове телевізійне мовлення, заборона вчиняти будь-які дії, пов'язані з припиненням використання радіо технології аналогове телевізійне мовлення тотожна позовній вимозі.

Суд у своїй ухвалі не зазначив з яких підстав він виходив, приймаючи рішення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Кабінету Міністрів України, Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та відмову у задоволенні апеляційної скарги компанії ГРІЗАРД ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Однак, в порушення вищезазначених вимог процесуального закону, вирішуючи питання щодо забезпечення позову та постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, місцевий суд дійшов неправильного висновку про наявність правових підстав до забезпечення позову у спосіб заявлений позивачем.

Позивачем не обґрунтовані наслідки невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову і яким чином невжиття їх спричинить у майбутньому утруднення чи зробить неможливим виконання рішення суду, що є його процесуальним обов'язком (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Окрім того, як встановлено у п. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заявлені вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: зупинення дії позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 815 в частині графи "Строк припинення використання радіотехнології; заборони Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення вчиняти усі та будь-які дії, пов'язані з припиненням використання радіо технології аналогове телевізійне мовлення, що передбачена в позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 815; заборони Національній раді України з питань телебачення і радіомовлення приймати усі та будь-які рішення та/або інші юридично значимі акти, пов'язані з припиненням використання радіотехнології аналогове телевізійне мовлення, що передбачена в позиції 38 розділу І Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2006 року № 81 є фактичним вирішенням спору по суті, а тому така заява задоволенню не підлягає.

Оскільки, оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, то відповідно до ст. 376 ЦПК України наявні правові підстави для її скасування, а заява ОСОБА_3 про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу компанії ГРІЗАРД ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД залишити без задоволення.

Апеляційні скарги Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Кабінету Міністрів України, Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Управління захисту прав споживачів у Рівненській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", Кабінет Міністрів України про визнання права на отримання інформації через аналогове телевізійне мовлення та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 19 грудня 2018 року.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.В. Хилевич