РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі судового засідання - Дяковичу О.О.,

за участю представника позивача - відповідача - ОСОБА_1,

за участю представника відповідача-позивача - ОСОБА_2,

за участю представника третьої особи без самостійних вимог - товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6, за участю третьої особи без самостійних вимог - товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання права власності на 1/2 частку квартир та за зустрічним позовом ОСОБА_6, інтереси якого представляє ОСОБА_5, до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог - товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про врахування кредитних зобовязань при поділі майна,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6, за участю третьої особи без самостійних вимог - товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на ? частину квартири АДРЕСА_2, посилаючись на те, що 26.03.1981 р. вона одружилась з ОСОБА_6 Базаром, змінивши прізвище з Рябоконь на ОСОБА_6, зареєструвавши шлюб в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 763, від якого мають двоє дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2. 22.10.2009 р. шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.09.2009 р., про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 888. Після їх розлучення ОСОБА_9 проживав в цивільному шлюбу з ОСОБА_5, де в них 04.06.2010 р. народився син ОСОБА_6, батьком в свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_9.

ОСОБА_9 12.11.2016 p. помер. Після його смерті відкрилась спадщина, оформленням якої займається приватний нотаріус ОСОБА_10 м. Бровари Київської області.

Спадкоємцями майна ОСОБА_9 були його діти, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, які внаслідок неприязних відносин з батьком не забажали приймати спадщину: не подавали заяви ні про прийняття спадщини, ні про відмову від неї.

Єдиним спадкоємцем майна став його малолітній син ОСОБА_6, який в даний час проживає та перебуває на утриманні матері - ОСОБА_5

Спадковим майном є дві квартири у м. Хмельницькому:

однокімнатна квартира АДРЕСА_2, загальною площею 30,7 кв. м., житловою 16,7 кв. м., придбана відповідно до договору купівлі-продажу від 21.06.1994 р. на імя ОСОБА_6 Базара, вартістю на дату подання позову 158 719 грн.,

5-ти кімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 102,4 кв. м., житловою 67,4 кв. м., придбана відповідно до договору купівлі продажу від 16.07.1996 р. на імя ОСОБА_6 Базара, вартістю на дату подання позову 529 408 грн. Вартість двох квартир становить 158 719 грн. + 529 408 грн. = 688 127 грн.

ОСОБА_11 придбання вказаних квартир відбувалось в 1994 та 1996 роках, в період перебування в шлюбі з ОСОБА_6 Базаром з 1981 по 2009 роки, за рахунок спільних коштів подружжя, а тому вони є їх спільною власністю.

ОСОБА_9 ніколи не заперечував права позивачки на вказані квартири, в зв'язку з чим не було потреби проводити поділ вказаного майна в судовому порядку.

У квартирі АДРЕСА_1 позивач проживала та була зареєстрована з 1996 року.

В квартирі АДРЕСА_3 проживав рідний брат позивача.

В даний час, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на вказані квартири перебувають на руках у ОСОБА_5, і в цих документах зазначений власником лише ОСОБА_9, а тому існує ризик того, що право власності на вказані квартири в повному обсязі перейде до єдиного спадкоємця померлого - його сина ОСОБА_6.

Квартири перебувають в іпотеці як забезпечення, отриманих ОСОБА_8 Базаром в АКІБ «Укрсиббанку» кредитів, за договорами про надання споживчих кредитів від 17.04.2007 р. - кредитний договір № 0, кредитні зобов'язанні в сумі 139 500 доларів США та кредитний договір № 0, кредитні зобов'язанні в сумі 2 199,68 грн.

Квартира АДРЕСА_4 перебуває в іпотеці за договором іпотеки № 3684 від 17.04.2007 р., укладеного між ОСОБА_8 Базаром та АКІБ «Укрсиббанк», а квартира АДРЕСА_5 перебуває в іпотеці за договором іпотеки № 3680 від 17.04.2007 р., укладеного ОСОБА_6 Базаром та АКІБ «Укрсиббанк», на укладення яких позивачка давала згоду нотаріально посвідченою заявою, оскільки квартири набуті за час їх перебування в зареєстрованому шлюбі.

В подальшому за договором відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 р. та договору факторингу № 1 від 12.12.2011 р. кредитором та іпотекодержателем стало ТОВ «Кей Колект».

ОСОБА_11 факт знаходження квартир в іпотеці не позбавляє позивачку права власності на ці квартири, тому, усвідомлюючи факт наявності іпотек на спірні квартири та правові наслідки цього факту, позивач бажала визнати за собою право власності на 1/2 частину квартир № 82 по вул. Проскурівського підпілля, 203 в м. Хмельницькому та квартири АДРЕСА_2.

ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог - товариства з обмеженою відповідальністю "Кей- Колект" про врахування кредитних зобовязань при поділі майна, посилаючись на те, що ОСОБА_9, покійний батько ОСОБА_6, та ОСОБА_4, з 26 березня 1981 року по 22 жовтня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого вони придбали у місті Хмельницькому:

21 червня 1994 року однокімнатну АДРЕСА_6 та 16 липня 1996 року пятикімнатну АДРЕСА_7 (стара назва - Котовського), які у відповідності до вимог ст. 70 Сімейного кодексу України, є спільною сумісною власності подружжя.

17 квітня 2007 року ОСОБА_9 та ОСОБА_4 за спільною згодою уклали з АКІБ «УкрСиббанк» договори про надання споживчого кредиту №0 та №0, а також договори іпотеки, за якими квартири були передані банку в іпотеку, як забезпечення належного виконання кредитних договорів.

Згідно з частиною третьою статті 61 Сімейного кодексу України якщо одним із подружжя, укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що до розірвання шлюбу кредитні зобовязання перед банківською установою не були виконані в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість перед АКІБ «УкрСиббанк», а в даний час перед ТОВ «Кей-Колект»

Після розлучення з ОСОБА_4, ОСОБА_9 і ОСОБА_5 утворили нову сімю без реєстрації шлюбу, у якій 04 червня 2010 народився син ОСОБА_6.

12 грудня 2011 року ПAT «УкрСиббанк» відступив право вимоги за кредитними та іпотечними договорами на користь ТОВ «Кей-Колект».

12 листопада 2016 року ОСОБА_9 помер.

Відповідно до довідки від 26 травня 2017 року № 195/01-16, виданої ОСОБА_10, приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, спадкоємцем першої черги за законом, після смерті ОСОБА_9 Базара є його малолітній син ОСОБА_6, який у встановлений строк прийняв спадщину та є єдиним спадкоємцем. Інших заяв про прийняття спадщини не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані: вдовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Станом на день подання зустрічного позову позивач - відповідач не зміг реалізувати в повному обсязі своє право на спадщину і не набув у власність наведені означені квартири, оскільки на них накладена заборона на відчуження згідно з іпотечними договорами.

Згідно з довідкою ТОВ «Кей-Колект» від 22 листопада 2017 року №22/11/17/734236 станом на 21 листопада 2017 року розмір невиконаних кредитних зобовязань колишнього подружжя склав 358053,17 дол. США, що станом на день видачі довідки за курсом НБУ становило 9485620,19 грн., а на день подання зустрічного позову заборгованість складає гривневий еквівалент 9373278,80 грн.

З посиланням на правову позицію ВСУ в Постанові від 27 квітня 2016 року по справі № 6- 56цс16, позивач за зустрічним позовом вважає, що при поділі майна мають бути враховані також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї, а в разі задоволення первісного позову і визнання за ОСОБА_4 права власності на ? частину спірних квартир, виходячи з вартості спірних квартири оцінених ОСОБА_4 в 688127 грн., то відповідно, боргові зобовязання ОСОБА_6 обмежуються сумою 344063,50 грн. ? частиною вартості спірних квартири, яку успадковує ОСОБА_6, а ОСОБА_4 відповідає перед ТОВ «Кей-Колект» рештою суми боргу в 9029215,30 грн.

В звязку з викладеним позивач за зустрічним позовом просить визнати грошові зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № 0 та договором про надання споживчого кредиту №143434000 від 17 квітня 2007 року, що були укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 Базаром, солідарними зобовязаннями ОСОБА_4 та ОСОБА_6, обмеживши обсяг майнової відповідальності останнього вартістю майна, одержаного у спадщину та врахувати при проведенні поділу майна за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частини квартир обсяг грошових зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №0 та договором про надання споживчого кредиту №0 від 17 квітня 2007 року, що були укладені між AT «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 Базаром.

У судовому засіданні представник позивача-відповідача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Просив відмовити у задоволенні зустрічного позову через його безпідставність.

У судовому засіданні представник відповідача-позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_12 пропустила строк позовної давності.

Представник третьої особи без самостійних вимог просила відмовити у задоволенні первісного та зустрічного позовів через їх безпідставність.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6, за участю третьої особи без самостійних вимог - товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання права власності на 1/2 частку квартир, та зустрічний позов ОСОБА_6, інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_5, до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог - товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про врахування кредитних зобовязань при поділі майна, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Судом встановлено, що 26.03.1981 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб в MB РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 763, від якого мають двох доньок ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

03.09.2009 р. рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб сторін було розірвано про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 22.10.2009 р. актовий запис про розірвання шлюбу № 888.

Після розлучення з позивачем ОСОБА_9 проживав в цивільному шлюбу з ОСОБА_5, від якого мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, батьком в свідоцтві про народження якого зазначений ОСОБА_9.

ОСОБА_9 12.11.2016 p. помер.

Спадкоємцями майна ОСОБА_9 Базара, за матеріалами спадкової справи є лише його син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 який в даний час проживає та перебуває на утриманні матері ОСОБА_13

Судом встановлено, що спадковим майном є дві квартири у м. Хмельницькому:

- однокімнатна квартира АДРЕСА_2, загальною площею 30,7 кв. м., житловою 16,7 кв. м., придбана на імя ОСОБА_13 Базара відповідно до договору купівлі-продажу від 21.06.1994 р., вартістю на дату подання позову 158719 грн.,

- 5-ти кімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 102,4 кв. м., житловою 67,4 кв. м., придбана на імя ОСОБА_13 Базара відповідно до договору купівлі-продажу від 16.07.1996 р., вартістю на дату подання позову 529408 грн.

Судом встановлено, що придбання вказаних квартир відбувалось в 1994 та 1996 роках, в період перебування в шлюбі з 1981 по 2009 роки ОСОБА_4 та ОСОБА_4 Базара, за рахунок спільних коштів подружжя, а тому вони є їх спільною сумісною власністю з рівними частками сторін.

ОСОБА_11 ОСОБА_9 ніколи не заперечував права ОСОБА_4 на вказані квартири, вона не мала потреби проводити поділ вказаного майна в судовому порядку, при тому, що у квартирі АДРЕСА_8 Н.Ф. проживала та була зареєстрована з 1996 року, а в іншій квартирі АДРЕСА_2 проживав рідний брат ОСОБА_4

Право спадкувати частину спірних квартири, які належать померлому ОСОБА_4 Базару, має єдиний спадкоємець за законом - його син ОСОБА_6.

Спірні квартири продовжують перебувати в іпотеці в АКБ «Укрсиббанку» в якості забезпечення, отриманих ОСОБА_8 Базаром в АКІБ «Укрсиббанку» кредитів, за договорами про надання споживчих кредитів від 17.04.2007 р. - кредитний договір № 0, кредитні зобов'язанні в сумі 139 500 дол. США та кредитний договір № 0, кредитні зобов'язанні в сумі 2199,68 грн. за договорами іпотек № 3684 від 17.04.2007 р. та № 3680 від 17.04.2007 р., укладеного між ОСОБА_8 Базаром та АКБ «Укрсиббанк», згоду на які надавала ОСОБА_4, як дружина, співвласник спірних квартир, набутих в шлюбі за спільні кошти подружжя.

В подальшому АКІБ «Укрсиббанк» за договором відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 р. та договору факторингу № 1 від 12.12.2011 р. передав права кредитора та іпотекодержателя ТОВ «Кей-Колект».

Факт знаходження спірних квартир в іпотеці не позбавляє ОСОБА_4 права власності на ці квартири, а тому, навіть за наявності обтяжень на спірну квартири за договорами іпотеки, суд визнає ОСОБА_4 власником 1/2 частин спірних квартир, як колише подружжя, після смерті колишнього чоловіка ОСОБА_4 Базара.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Суд приходить до висновку, що оскільки 27 вересня 2012 р. ОСОБА_4 вже зверталась до Хмельницького міськрайонного суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, в тому числі і двох спірних квартир № 82 по вул. Проскурівського підпілля, 203 та № 13 по вул. Завадського, 38 в м. Хмельницькому, який буз залишений без розгляду, що не зупиняє трирічний строк позовної давності, а тому звернувшись 16,07,2017 р. до суду із позовом про визнання права власності на ? частину спірних квартири ОСОБА_4 пропустила строк позовної давності, про застосування якого заявила інша сторона у справі, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України визначено способи захисту прав.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6, інтереси якого представляє ОСОБА_5 про визнання грошових зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №0 та договором про надання споживчого кредиту №143434000 від 17 квітня 2007 року, що були укладені між АКБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_6 Базаром, солідарними зобовязаннями ОСОБА_4 та ОСОБА_6, з обмеженням обсягу майнової відповідальності останнього вартістю спадкового майна, та врахування при поділі майна обсягу грошових зобовязань за кредитним договорами, не підлягають задоволенню за їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5, яка представляє ОСОБА_6, як законний представник, обрала неефективний спосіб захисту прав свого малолітнього сина, оскільки за відсутності заявлених претензій кредитора і іпотекодержателя ТОВ «Кей-Колект» до спадкоємця щодо повернення залишку коштів по кредиту, з врахуванням дійсності договорів іпотеки щодо спірних квартир, які забезпечують задоволення кредитних зобовязань, покладати додаткові грошові зобовязання на ОСОБА_4 не має підстав, яка до того ж не є стороною за кредитними договорами, не витупала поручителем за вказаними кредитним договорами, а лише передала разом із своїм, на той час, чоловіком ОСОБА_4 Базаром, квартири які є спільною власністю сторін в іпотеку АКІБ «Укрсиббанк».

Відповідальність ОСОБА_4, як колишньої дружини ОСОБА_4 Базара, та ОСОБА_6, як єдиного спадкоємця свого батька ОСОБА_6 Базара, обмежується лише вартістю спірних квартир № 82 по вул. Проскурівського підпілля, 203 та № 13 по вул. Завадського, 38 в м. Хмельницькому, які є спадком майном, що належало ОСОБА_6 Базару, як спадкодавцю на день його смерті.

Суд також приходить до висновку, що внаслідок укладення кредитних договорів у ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка є законним представником малолітнього ОСОБА_6, не виникли зобовязання у виді повернення кредитних коштів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 264, 265, ч. 3 ст. 267 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 відмовити.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_6, інтереси якого представляє ОСОБА_5, до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог - товариства з обмеженою відповідальністю "Кей- Колект" про врахування кредитних зобовязань при поділі майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 10 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Логінова С.М.