справа № 462/3331/15-ц
УХВАЛА

13 серпня 2018 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши подання головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

представник Залізничного відділу державної виконавчої служби звернувся до суду із поданням у якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням № 462/3331/15-ц від 29 травня 2018 року виданого Залізничним районним судом міста Львова про стягнення з ОСОБА_1за боргованості за договором позики у сумі 5855, 62 доларів США, що у еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 166592, грн. 39 коп., а також 165, грн. 92 коп. судового збору та 16178 грн. 27 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали подання, вважаю, що подання не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до яких, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, слід зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеній у листі Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» п.5 передбачено, що про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Як вбачається з подання та долучених до нього документів, в ньому відсутнє підтвердження про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Також, як вбачається із подання, державний виконавець не зазначає захід, який просить застосувати до боржника, а саме чи тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовувати з вилученням паспортного документа чи без такого.

За змістом положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що Розділом VI «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не врегульовано питань щодо залишення подання без руху у зв'язку з недодержанням вимог, регламентованих, зокрема, у ст.ст.175,177 ЦПК України, враховуючи положення ч. 9ст. 10 ЦПК України, вважаю за можливе застосувати у даному випадку загальні норми цивільно-процесуального закону стосовно залишення без руху.

Керуючись ст.ст. 259,260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

подання головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 - залишити без руху, надавши державному виконавцю для усунення недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали про залишення подання без руху.

Якщо у вказаний строк недоліки подання не будуть усунуті, подання вважається неподаним і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш