Ухвала

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 753/3505/16-ц

провадження № 61-23062св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Гаращенка Д. Р.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, у якому просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію за автомобіль Hyundai Santa Fe, 2005 року випуску,

у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля в сумі 103 120 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року у складі судді Лужецької О. Р. позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_4 у судові засідання призначені на 30 червня 2016 року та 03 жовтня 2016 року не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Тому, з урахуванням положень частини третьої статті 169 та пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року, а саме - повторної неявки позивачки у судове засідання, позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Дарницького районного суду

м. Києва від 03 жовтня 2016 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції про залишення позову ОСОБА_4 без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивачки та її представника у судове засідання є передчасним, оскільки не було вирішено клопотання від 11 липня 2016 року,в якому остання просила забезпечити проведення судового засідання 03 жовтня 2016 року о 11:00 год. у режимі відеоконференції та доручити Ізюмському міськрайонному суду Харківської області проводити розгляд вказаної справи у режимі відеоконференції. Отже, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини та постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду без вирішення клопотання позивача, чим порушив норми процесуального права. Таким чином, районним судом були допущені порушення вимог статті 158-1 ЦПК України

2004 року, які призвели до порушення прав позивачки щодо участі її у розгляді вказаної справи у режимі відеоконференції.

У касаційнійскарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6,посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції та залишити в силі ухвалу районного суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Статтею 338 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 753/3505/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Касаційну скаргу подано і касаційне провадження за нею відкрито за правилами ЦПК України у редакції 2004 року.

За змістом пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України (у редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13 - 18, 20, 24 - 29, 31 - 33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Проте особа оскаржила в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яка подальшому провадженню у справі не перешкоджає, отже, не може бути предметом касаційного перегляду.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України

від 11 травня 2016 року № 6-116цс16.

Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2017 року касаційне провадження у цій справі відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яка не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому вона не є предметом касаційного оскарження (пункт 2 частини першої статті 324 ЦПК України (у редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії).

Ураховуючи вищевикладене, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 05 грудня 2016 року слід закрити.

Керуючись статтями 389, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В. Білоконь

Є. В. Синельников