БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі судового засідання - Агашаріфовій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Кредит Дніпро», ОСОБА_4 про захист прав споживача банківських послуг та стягнення суми -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача банківських послуг та стягнення суми у розмірі 145218,00 грн. В ході судового розгляду уточнила свої позовні вимоги, зазначивши, що 01.03.2012 року уклала договір банківського строкового вкладу НОМЕР_1 з Публічним акціонерним товариством «Банк «Кредит Дніпро». Помилково з вини працівників банку в графі вкладника була зазначила свою матір ОСОБА_4 Відповідно до умов договору, вкладник зобов'язався перерахувати грошові кошти у розмірі 145218,00 грн. на вкладний рахунок, а банк прийняти вклад та зобов'язався виплатити вкладникові суму вкладу та проценти на вклад. На виконання умов договору вкладником 01.03.2012 р. було перераховано на депозитний рахунок № НОМЕР_2 -145218,00 грн., що підтверджується ощадною книжкою ПАО «Кредит Дніпро». Згідно п.1.3. договору строк вкладу 3 місяці, розмір процентної ставки на вклад становить 14,7500% річних. 10.07. 2012 р. вона звернулась до банку із заявою про виплату вкладу та нарахованих процентів за договором НОМЕР_1 від 01.03.2012 р, але їй було відмовлено працівниками банку у видачі грошових коштів з депозитного рахунку. З цього приводу вона вимушена була звернутися до суду. В ході судового розгляду за ухвалою суду була проведена судова почеркознавча експертиза Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз та встановлено, що підпис на договорі банківського строкового вкладу НОМЕР_1 від 01.03.2012 р від імені ОСОБА_4 виконано ОСОБА_2. Підпис на ощадній книжці НОМЕР_3 від 17.03.2012 р. в графі клієнт виконано ОСОБА_2 Між членами її сім'ї та Банком було укладено декілька таких договорів. За іншим договором було постановлено ухвалу Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Ухвалою Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.12.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача, стягнення суми депозитного вкладу, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про визнання частково недійсним договору та стягнення суми депозитного вкладу, було встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.06.2014 р. було відмовлено у задоволені позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 року першої інстанції змінено в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_2 та банком укладено договір вкладу на суму 300000 грн. внесення якої підтверджено ощадною книжкою, але підписи у договорі та ощадній книжці виконані ОСОБА_4, тому договір вкладу є нікчемним, а між сторонами склались позадоговірні правовідносини щодо набуття та збереження грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави. Змінюючи рішення районного суду в частині обґрунтування відмови в задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, які врегульовані ст.1172 ЦК України. Судами встановлено, що 17 травня 2012 року між ОСОБА_2 та банком укладено договір банківського строкового вкладу № НОМЕР_4 на суму 300 000 грн., під 16,5% річних строком на три місяці.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Банк Кредит Дніпро» позовні вимоги не визнав, надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги визнала.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 01.03.2012 р уклала договір банківського строкового вкладу НОМЕР_1 з ПАТ«Банк «Кредит Дніпро». В графі вкладника була зазначена її матір ОСОБА_4

Відповідно до умов договору, вкладник зобов'язався перерахувати грошові кошти у розмірі 145218,00 грн. на вкладний рахунок, а банк прийняти вклад та зобов'язався виплатити вкладникові суму вкладу та проценти на вклад.

На виконання умов договору вкладником 01.03.2012 р було перераховано на депозитний рахунок № НОМЕР_2 -145218,00 грн., що підтверджується ощадною книжкою ПАО «Кредит Дніпро».

Згідно п.1.3. Договору строк вкладу 3 місяці, розмір процентної ставки на вклад становить 14,7500% річних.

10.07.2012 р. ОСОБА_2 було відмовлено працівниками банку у видачі грошових коштів з депозитного рахунку.

В ході судового розгляду за ухвалою суду була проведена судова почеркознавча експертиза Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз та встановлено, що підпис на договорі банківського строкового вкладу № НОМЕР_2 від 01.03.2012 р від імені ОСОБА_4 виконано ОСОБА_2 Підпис на ощадній книжці № 39174 від 17 травня 2012 року в графі клієнт виконано ОСОБА_2

Ухвалою Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача, стягнення суми депозитного вкладу, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про визнання частково недійсним договору та стягнення суми депозитного вкладу, було встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.08.2014 року було відмовлено у задоволені позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 р першої інстанції змінено в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_2 та банком укладено договір вкладу на суму 300000 грн. внесення якої підтверджено ощадною книжкою, але підписи у договорі та ощадній книжці виконані ОСОБА_4, тому договір вкладу є нікчемним, а між сторонами склались позадоговірні правовідносини щодо набуття та збереження грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави. Змінюючи рішення районного суду в частині обґрунтування відмови в задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, які врегульовані ст.1172 ЦК України.

З висновку за матеріалами СО №13220 від 20 вересня 2013 року Ленінського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області вбачається, що під час проведення ревізії каси відділення «Західне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було встановлено недоїмку грошових коштів в сумі 639000,00 грн. Даний матеріал було направлено до прокуратури м.Дніпропетровська. Однак через самогубство ОСОБА_5 11 червня 2012 року всі кримінальні справи відносно неї були закриті. За повідомленням банку, згідно з актом службового розслідування від 30 травня 2012 року по факту виявлення в ході ревізії каси «Західного відділення» нестачі грошових коштів та несанкціонованого використання начальником «відділення» грошових коштів клієнтів - фізичних осіб, встановлено, що на жорсткому диску робочої станції, належної начальнику «Західного відділення» виявлені документи, а саме договори на вкладення депозитних коштів на ім'я ОСОБА_2, але в ПК «Мінівега» депозитний договір не відображений, депозитний рахунок в банку не відкривався.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин, вважається таким, що вчинений у письмовий формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст.1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною. якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом/ іншими нормативно - правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно ч.2 цієї статті у разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.4 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно ст.ст.1058, 1059 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною. якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом/ іншими нормативно - правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Визнання судом нікчемного договору недійсним не вимагається.

Згідно з Інструкцією Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України № 492 від 12 листопада 2003 року, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського рахунку та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. У договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу; сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок; строк зберігання коштів (за строковим вкладом); розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін; умови дострокового розірвання договору; інші умови за погодженням сторін (пункт 1.10); на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку (пункт 10.1).

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, обов'язок із відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями працівника банку під час виконання ним своїх трудових обов'язків, на підставі ст.1172 ЦК України покладається на банк.

За змістом ст.1172 ЦК України, роботодавець несе відповідальність у вигляді відшкодування шкоди у випадках, коли дії, які здійснив працівник завдали майнову та моральну шкоду. При цьому роботодавець несе відповідальність у цьому випадку незалежно від того, чи є зазначені дії працівника дисциплінарним проступком чи адміністративним правопорушенням або кримінальним правопорушенням.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р. №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, та до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача, стягнувши з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1452,18 грн. відповідно до задоволеної частини позовних вимог та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 3072 грн.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_2 ( інн.НОМЕР_5, паспорт серії НОМЕР_6 виданий 06 серпня 1996 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області) матеріальну шкоду в сумі 145218,00 грн., судові витрати у розмірі 4524,18 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.В.Шевцова