Провадження № 4-с/522/174/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни від 23.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 55819055, суб'єкт оскарження Головний державний виконавець Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олена Андріївна ( АДРЕСА_3), стягувач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2)., -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни від 23.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 55819055, суб'єкт оскарження Головний державний виконавець Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олена Андріївна ( АДРЕСА_3), стягувач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2)

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати частково неправомірною постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни від 23.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 55819055 в частині суми , на яку накладено арешт.

Частково скасувати постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни від 23.07.20018 р. у виконавчому провадженні № 55819055 в частині суми , на яку накладено арешт, а саме замість суми 70238,08 грн. (сімдесят тисяч двісті тридцять вісім гривень вісім копійок) вказати суму 28094, 96 грн. ( двадцять вісім тисяч дев'яносто чотири гривні дев'яносто шість копійок).

Сторони у судове засідання не з'явились, про час слухання справи повідомлялись належним чином, заявник надав заяву в якій просив розглядати скаргу за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.02.2018 року Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження за № 55819055 з примусового виконання рішення від 29.05.17 року у справі №522/17831/15-ц.

23.07.18 року Фещук О.А. було прийнято постанову, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунках у : ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Державний ощадний банк», ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ПАТ КБ «Правекс-банк», ПАТ «Укрсоцбанк» в межах суми 70238, 08 грн.

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати частково неправомірною постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни від 23.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 55819055 в частині суми , на яку накладено арешт.

Частково скасувати постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни від 23.07.20018 р. у виконавчому провадженні № 55819055 в частині суми , на яку накладено арешт, а саме замість суми 70238,08 грн. (сімдесят тисяч двісті тридцять вісім гривень вісім копійок) вказати суму 28094, 96 грн. ( двадцять вісім тисяч дев'яносто чотири гривні дев'яносто шість копійок).

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права та свободи; б) у триденний строк з дня, з коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Даючи оцінку аргументам заявника, що були викладені ним у поданій до суду скарзі, суд враховує таке:

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (Стаття 3 Закону).

Перелік заходів примусового виконання наведено у ст. 10 вказаного Закону, згідно з п. 5 якої цей перелік не є вичерпним.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями ч. 1, ч.2 ст. 18 Закону визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Аналізуючи вище викладені положення Закону, суд зауважує, що примусове виконання рішення суду розпочинається на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Таким чином, суд, ознайомившись з усіма доводами сторін та матеріалами виконавчого провадження, приходить до переконливого висновку, що дії головного державного виконавця головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни. були правомірними та відповідають Закону.

Згідно ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3, п.18 постанови №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга - необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.8, 81, 247, 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олени Андріївни від 23.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 55819055, суб'єкт оскарження Головний державний виконавець Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещук Олена Андріївна ( АДРЕСА_3), стягувач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

04.12.2018