Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2620/17 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 32 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/2620/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. Вказувала, що 17.04.2017 близко 21-ї години, по вул.Гринцевича,3 в селі Левків Житомирського району Житомирської області відповідач, рухаючись на автомобілі марки "ВАЗ 21114", реєстраційний номер НОМЕР_1, в напрямку села Буймир Житомирського району, здійснив наїзд на трьох пішоходів, в тому числі і на неї, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді закритого компресійного неускладненого перелому тіл 9, 10 хребців, садна правої гомілки та правої кисті, забою лівого колінного суглобу, позагоспітальної правобічної посттравматичної пневмонії середньої важкості. Діями відповідача їй завдано моральну шкоду, оскільки їй спричинено тілесні ушкодження, вона пережила стрес та страх за своє життя та здоров'я. В неї змінився звичний спосіб її життя, вона позбавлена можливості працювати та заробляти кошти, займатись улюбленими справами, відвідувати рідних та близьких на свята та вихідні дні, оскільки відчуває постійний дискомфорт та болі. Враховуючи вищевикладене просила, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 604 грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на її користь 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди та повернути їй сплачений судовий збір в сумі 1 000 грн. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції безпідставно знизив розмір моральної шкоди та не прийняв до уваги те, що з встановленням інвалідності їй протипоказана важка фізична праця, тривала хода, призначено постійне спостереження та лікування. Суд першої інстанції не прийняв до уваги факт переривання її вагітності у зв'язку з ДТП та отриманими травмами. Окрім того, ухвалою суду від 08.11.2017 її позовну заяву було залишено без руху з підстав несплати судового збору. На виконання ухвали вона сплатила судовий збір в сумі 1 000 грн, однак була звільнена від його сплати на підставі п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів, 17 квітня 2017 року, близько 21 год. 00 хв. в с. Левків Житомирського району Житомирської області по вул. Гринцевича, 3, відповідач ОСОБА_2, рухаючись на автомобілі марки "ВАЗ 21114", реєстраційний номер НОМЕР_1, в напрямку с.Буймир Житомирського району на неосвітленій ділянці дороги здійснив наїзд на трьох пішоходів, у тому числі і на позивача. Внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження.

За вказаним фактом ДТП 18.04.2017 СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004388 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою старшого слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ Національної поліції в Житомирській області майора поліції Фещенко О.О. від 28 лютого 2018 року, було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004388 від 18 квітня 2017 року, у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_2 З даної постанови вбачається, що проведеною по матеріалам кримінального провадження автотехнічною експертизою № 547/17-25 встановлено, що в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей технічним вимогам п. 12.3. ПДР України не вбачається; з урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження причиною виникнення ДТП в даних умовах дорожнього руху слід вважати наявність в темну пору доби нічим не позначеної перешкоди (пішоходів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1) на смузі руху автомобіля на величині відстані, на якій водій ОСОБА_2 позбавлений технічної можливості уникнути пригоди, відповідно до п. 12.3. ПДР.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За інформацією КУ Центральна районна лікарня Житомирської районної ради ОСОБА_1 17 квітня 2017 року о 22 год 05 хв. поступила до травматологічного відділення за направленням швидкої допомоги. Діагноз: закритий компресійний перелом Т1, Т9, Т10 хребців.

18 квітня 2017 року ОСОБА_1 було проведено обстеження грудного відділу хребта на магнітно-резонансному томографі. Висновок даного обстеження: закриті компресійні переломи тіл хребців Th9, Th10 з контузійними набряковими змінами кісткового мозку та перевертебральних м'яких тканин; остеохондроз та спондилоартроз грудного відділу хребта; медіанна протрузія диску Th5-Th6; лівобічна парамедіанна протрузія Th7-Th8; вузли Шморля хребців у сегменті Th6-L1.

Після даної ДТП позивачка неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні, а саме з 17 квітня 2017 року по 05 травня 2017 року, з 05 липня 2017 року по 19 липня 2017 року, з 22 серпня 2017 року по 31 серпня 2017 року. За результатами медичного лікування виписувалася з поліпшеннями.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААВ №02555, ОСОБА_1 з 05 грудня 2017 року встановлено ІІІ групу інвалідності по причині загального захворювання, строком до 01 січня 2019 року.

Згідно з результатами токсикологічного дослідження методом ГХ крові ОСОБА_1, відібраної 17 квітня 2017 року о 22 год 30 хв., у неї в крові був виявлений етиловий алкоголь в концентрації 1,44 проміле.

У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Враховуючи вищенаведене, визначаючи розмір моральної шкоди, апеляційний суд виходить із обставин даної справи та вважає, що суд першої інстанції занизив суму моральної шкоди та не врахував те, що внаслідок отриманих середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_1 було встановлено 3 групу інвалідності, з установленням інвалідності їй протипоказана важка фізична праця та тривала хода, на її утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей.

Відтак, з урахуванням вимог розумності та справедливості, апеляційний суд дійшов висновку про те, що розмір суми, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди належить збільшити з 10 000 грн до 15 000 грн, визначаючи такий розмір достатнім для сатисфакції та відшкодування душевних страждань позивача.

Між тим, безпідставною є вимога ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про повернення їй 1000 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви, так як вона була звільнена від сплати судового збору відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов'язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно звертатися з клопотанням про повернення сплаченого судового збору за подання позовної заяви безпосередньо до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2018 року змінити, збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди з 10 000 грн до 15 000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 05 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді