Справа № 143/1465/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Марченко Л.В.,

з участю секретаря Мельніченко Т.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Погребище справу за позовом ОСОБА_1 до Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

Встановив:

22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки. Заповітом від 11 березня 2016 року спадкодавець все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповів позивачу ОСОБА_1 У встановлений законом строк позивач подала заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений.

Зазначила в позовній заяві, що у разі задоволення заявлених позовних вимог, вимоги до відповідача щодо відшкодування судових витрат заявлятися не будуть.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 43).

Представник Білашківської сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував (а.с. 42).

Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Беззаперечно встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть, а. с. 11) був власником земельної ділянки розміром 2,7352 га, (а. с. 12-14), що розташована території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Заповітом від 11 березня 2016 року (а.с. 8) спадкодавець все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповів позивачу ОСОБА_1 У встановлений законом строк позивач подала заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений (а.с. 10).

Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються:

-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;

-п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

-ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом;

-ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності;

-ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, був власником земельної ділянки розміром 2,7352 га, що розташована території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Заповітом від 11 березня 2016 року (а.с. 8) спадкодавець все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповів позивачу ОСОБА_1 У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно.

Оскільки позивачем в позовній заяві не заявляється вимога щодо відшкодування Білашківською сільською радою Погребищенського району Вінницької області судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Білашки Погребищенського району Вінницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,7352 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, належала ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 06.06.2006.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя