Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1013/18

06 грудня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 15935 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Одночасно позивачка поставила питання про стягнення аліментів на своє утримання - в розмірі 9561 грн. щомісячно до досягнення моодшою дитиною трьохрічного віку.

Позовні вимоги в судовому засідання позивачка підтримала. Додатково пояснила, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2016 року, а до того з 2009 року жили у фактичних шлюбних стосунках. За цей час у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 та син ОСОБА_6. Сімейне життя з відповідачем не складається і з січня 2018 року вони припинили спільне проживання, хоч офіційно шлюб не розірвали. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо належного утримання дітей та у добровільному порядку надавати достатньо коштів на їхнє утримання відмовляється. Вважає, що батько неповнолітніх дітей, зобов'язаний брати участь у матеріальному їх утриманні для забезпечення нормальних умов їхнього існування та належного рівня життя. Також наголосила, що вона як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Від такого її утримання відповідач ухиляється, тим самим порушує її права. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходи її є мізерними. Відповідач проживає та працює за межами держави та має стабільні доходи, тому слід стягувати з нього аліменти на утримання дітей та на її утримання в твердій грошовій сумі.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву в якому вимоги позивачки визнав частково. Зазначив, що ініціатором припинення їхніх відносин стала позивачка. Заявлені вимоги вважає необґрунтованими у частині суми аліментів, які пропонує стягувати з нього позивачка. Твердження ОСОБА_1, що він ухиляється від утримання сім'ї не відповідають дійсності, оскільки регулярно на ім'я позивачки він здійснює грошові перекази орієнтовно по 100 Євро щомісяця. Вказав, що матеріально допомагає позивачці та дітям у розмірі, який для нього є можливим. Проживаючи у Італії йому приходиться знімати квартиру, сплачувати комунальні послуги, харчуватися і нести інші витрати. Ці видатки складають значну частину його заробітку. Тому кошти, які просить стягувати позивачка на своє утримання та утримання дітей є надзвичайно великими. Крім того, у нього на утриманні є ще дочка від попереднього шлюбу. Виходячи з наведених доводів, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей по 1000 грн. щомісячно. Що стосується коштів на утримання дружини, то заявлена позивачкою сума є для нього обтяжливою і неприйнятною. Погодився сплачувати 800 грн. на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_6 трьох років.

Представник відповідача у судовому засіданні просила врахувати позицію відповідача, висловлену у відзиві, та задовольнити позов частково.

Заслухавши пояснення позивачки та представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Стаття 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених позивачкою дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти є неповнолітніми, проживають з матір'ю, а тому потребують утримання від батька. Добровільно питання утримання неповнолітніх дітей позивачка та відповідач не врегулювали.

У зв'язку з доглядом за дитиною, яка не досягла трьохрічного віку, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе самостійно.

Відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи і, на думку суду, має можливість надавати кошти на утримання дітей і позивачки, яка на даний час позбавлена можливості мати самостійний заробітк внаслідок догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Суд, при встановленні розміру аліментів враховує, що відповідач постійно проживає на території Італії. Попри те, що даних про конкретний розмір заробітків відповідача позивачкою суду не подано, суд вваєжає, що сам факт легального перебування на території Італії та наявність дозволу на працю, свідчить про можливість відповідача забезпечити принаймні мінімальні соціальні стандарти свого існування. Доводи відповідача про можливість сплати аліметів на утримання дітй та дужини лише у загальному розмірі 2800 грн. є для суду не переконливими. З огляду на стан здоров'я відповідача, позивачки, дітей, матеріальне становище сторін, виходячи з наведених позивачкою доводів, щодо витрат, які вона несе на утримання дітей та забезпечення належного рівня їх проживання, а також, виходячи із визначеного законом рівня проживткового мінімуму для дітей, враховуючи наявність у відповідача на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дітей, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно та 2000 гривень аліментів на утримання позивачки до досягнення сином трьохрічного віку.

На підставі наведеного, ст.ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.279, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання:

неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення повноліття;

неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на її утримання до досягнення молодшим сином ОСОБА_6 трьохрічного віку у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 23.08.2018 року, з часу фактичного звернення позивачки до суду.

Стягнути з ОСОБА_4 1409,60 грн. судового збору в користь держави.

Рішення може бути оскаржене сторонами у апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Битківський Л.М.