Номер провадження № 2-в/243/50/2018
У Х В А ЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю

секретаря судового засідання Хміль О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська цивільну справу про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у ОСОБА_2 Міському районі м. Горлівки Донецької області про визнання акту про нещасний випадок на виробництві дійсним та зобовязання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В провадження Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла ухвала від 18.06.2018 року для вирішення питання про відновлення втраченого судового повадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у ОСОБА_2 Міському районі м. Горлівки Донецької області про визнання акту про нещасний випадок на виробництві дійсним та зобовязання вчинити дії.

З ухвали Верховного Суду від 18.06.2018 року слідує, що 11.07.2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в зазначеній справі та витребувано з Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області вказану цивільну справу.

Відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2014 року №27/0/38-14 змінено територіальну підсудність справ Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області та визначено територіальну підсудність за Словянським міськрайонним судом Донецької області.

Вказано, що з інформації, наданої 26.02.2015 року та 12.06.2015 року Словянським міськрайонним судом Донецької області на запити Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається, що судові справи з судів м. Горлівки Донецької області до Словянського міськрайонного суду Донецької області не надходили.

У судове засідання сторони не зявилися.

Суд, дослідивши надані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження № 27/0/38-14 від 02.09.2014 року голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ», справи підсудні ОСОБА_2 - Міському районному суду м. Горлівка Донецької області підсудні Словянському міськрайонному суду Донецької області.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що судові справи ОСОБА_2 Міського районного суду м. Горлівка Донецької області не передавалися Словянському міськрайонному суду Донецької області, тобто цивільна справа № 253/10296/13-ц,в Словянському міськрайонному суді Донецької області відсутня.

Відповідно ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України, передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ч.1 ст.494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Загальновідомим є той факт, що місто Горлівка Донецької області на теперішній час знаходиться на території не підконтрольній українській владі, що дає підстави вважати втраченим судове провадження в даній цивільній справі № 2253/10296/13-ц ..

Зі статті 493 ЦПК України, вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого провадження суд бере до уваги, зокрема, дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (п.6 ч.1), будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел (п.7 ч.1).

Крім того, згідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідність до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (п.41 рішення ЄСПЛ «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року).

За таких обставин, суд, вважає можливим частково відновити втрачене судове провадження, а саме в частині відновлення рішення ОСОБА_2 - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20.02.2014, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 14.05.2014 року, ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2014 року, оскільки зібрані і перевірені матеріали, на думку суду, є належними та достатніми доказами.

Керуючись ст.ст. 488-495 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відновити втрачене судове провадження в частині рішення ОСОБА_2 - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20.02.2014 року по цивільній справі № 253/10296/13-ц, а саме:

«

Справа № 253/10296/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2014 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької області в складі: головуючого - судді Марченко Н.Ю. при секретарі Білоус К.І., Сердцовій К.Є., за участю представника позивача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Горлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівки про визнання акту про нещасний випадок на виробництві дійсним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 7 серпня 1985 року, працюючи на посаді підземного прохідника 5-го розряду Шахтобудівельного управління № 3 Тресту "Артемвугілля", отримав виробничу травму: закритий злам обох кісток правої гомілки зі зміщенням. За даним фактом 09.08.1985 року був складений акт про нещасний випадок на виробництві. Після отримання зазначеної травми лікувався стаціонарно в травматологічному відділенні, де йому була зроблена операція - металостеосінтез кісток правої гомілки. В подальшому проходив лікування амбулаторно. 17.07.1986 року його було визнано інвалідом ІІІ групи. Після цього в нього створився хибний суглоб правої б/берцової кістки та був накладений апарат Ілізарова. Згодом лікувався амбулаторно, а після зняття апарату - санаторно-курортно. З 27.10.1986 року був визнаний інвалідом ІІ групи. В подальшому по даній травмі до лікарів не звертався. На початку 2012 року почув погіршення стану здоров'я, а саме посилився біль у правій гомілці та гомілковостопному суглобі, гомілка та гомілковостопний суглоб почали частіше і більше набрякати, болісно реагувати на будь-які доторкання. З метою поновлення соціальних виплат 15.03.2012 року звернувся до територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області. ОСОБА_2 Державною Регіональною гірничотехнічною інспекцією по Горлівському регіону Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України на адресу комісії з ліквідації ВАТ "Трест «Артемшахтобуд" був направлений припис № 07/2-1-04/49 від 20.03.2012 року, згідно якого останній пропонувалося в місячний термін провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-5 (у разі визнання його таким, що пов'язаний з виробництвом), затвердити (переглянути) регіональний акт за формою Н-1, встановити причини нещасного випадку, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку тощо. 22.10.2012 року головою ліквідаційної комісії ВАТ "Трест "Артемшахтобуд" ОСОБА_6 на його адресу був направлений лист, в якому повідомлялося, що у зв'язку з ліквідацією ВАТ "Трест "Артемшахтобуд" на підставі наказу № 256 від 17.06.2009 року та відсутністю спеціалістів на виробництві по техніці безпеки створити комісію та надати необхідні документи по відтворенню ступеня втрати працездатності не надається можливим. 21 лютого 2013 року спеціалістами Горлівської міської лікарні № 2 йому було видане направлення на медико-соціальну експертну комісію. Після цього ним до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки була надана заява щодо направлення на МСЕК. До даної заяви додавалися всі необхідні документи, включаючи копію акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1. Однак листом від 13.03.2013 року відповідач повідомив, що в акті розслідування нещасного випадку, який трапився з ним 07.08.1985 року, є помилки: в п. 17.1 не вказано діагноз згідно листка непрацездатності; відсутня дата затвердження акту; відсутній підпис та прізвище старшого громадського інспектора; в акті є виправлення та дописи. Вважає, що такі дії відповідача порушують його права. Дійсність наявного в нього акту форми Н-1 від 9 серпня 1985 року ніколи ніким у судовому порядку не оспорювалася. Єдина можливість для нього знову пройти обстеження МСЕК відповідно до вимог ч. 2 ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності" та отримати від відповідача встановлені законом страхові виплати є зобов'язання відповідача направити його на проходження медико-соціальної експертизи для встановлення проценту втрати працездатності. За цих підстав позивач просить визнати акт № 6 від 09.08.1985 року, складений за формою Н-1 з встановленими відповідачем помилками дійсним для здійснення надання соціальних послуг та виплат у відповідності до положень ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"; зобов'язати відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки прийняти акт № 6 від 09.08.1985 року, складений за формою Н-1 з встановленими відповідачем помилками.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав за вищенаведених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав, не заперечуючи самого факту нещасного випадку на виробництві з позивачем, зазначив, що наданий позивачем до відділення акт за формою Н-1 про нещасний випадок має недоліки в оформленні: відсутня дата затвердження акту, відсутні інформація стосовно діагнозу (не заповнено п. 17.1), акт підписаний двома членами комісії, маються виправлення в п. 15.1. Через наявні недоліки в акті про нещасний випадок даний акт не може бути прийнятий для направлення відповідача на МСЕК. Крім того, вважав, що у відповідності до п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232 нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядок протягом місяця після надходження заяви потерпілого або уповноваженої ним особи. У разі реорганізації підприємства, на якому стався нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішення суду, розслідування організовує територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку. Оскільки в разі ліквідації підприємства передбачено спеціальний порядок розслідування нещасного випадку, вважав, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту свого права. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов також не визнав за аналогічних підстав.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено, що позивач з 01 лютого 1983 року по 27 жовтня 1986 року перебував у трудових відносинах з Шахтобудівельним управлінням № 3 Тресту "Артемшахтобуд", що підтверджується копією трудової книжки.

7 серпня 1985 року під час виконання позивачем трудових обов'язків прохідника 5 розряду Шахтобудівельного управління № 3 Тресту "Артемшахтобуд" на шахті "Південно-Донбаська" трапився нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого позивач отримав виробничу травму правої ноги.

За даним фактом Шахтобудівельним управлінням № 3 Тресту "Артемшахтобуд" був складений акт про нещасний випадок за формою Н-1 від 09.08.1985 року № 6 /а.с. 10-11/.

Висновком ВТЕК від 18 липня 1986 року позивачу був встановлений діагноз - тугий псевдоартроз с/з правої голені зі значним порушенням та визнано інвалідом третьої групи у зв'язку з виробничою травмою 1985 року.

Згідно інформації Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Горлівки ОСОБА_1 з 18.07.1986 року було призначено пенсію по інвалідності.

Висновком ВТЕК від 27 жовтня 1986 року позивачу був встановлений діагноз хибний суглоб правої стегново-гомілкової кістки та визнано інвалідом ІІ групи внаслідок трудового каліцтва.

Висновком ВТЕК від 07.12.1987 року ОСОБА_1 було визнано працездатним з 01.11.1987 року та припинено виплати по втраті непрацездатності.

Як вбачається з копії амбулаторної карти ОСОБА_1 у 2013 році стан його здоров'я погіршився, а саме: відчуває біль у правій гомілці і гомілковостопному суглобі, має набряклість правої гомілки і гомілковостопного суглоба, біль при пальпації, рухи обмежені, хворобливі згинання-розгинання, ходить накульгуючи на праву ногу, визначається хрускіт при русі.

21 лютого 2013 року Горлівською міською поліклінікою № 2 позивачу було видано направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК) для поновлення втрати працездатності у зв'язку з встановленням ЛКК діагнозу: зрощений перелом кісток правої гомілки. Посттравматичний деформуючий остеоартроз правого гомілковостопного суглоба IV ступеню, згинально-розгинальна контрактура, порушення функції значної міри після травми на виробництві в 1985 році.

Позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівки з заявою щодо направлення його на МСЕК, проте відповідач у своєму листі від 13.03.2013 року № 01.07/19-792 відмовив у направленні позивача на МСЕК, посилаючись на те, що в акті розслідування нещасного випадку за формою Н-1 від 09.08.1985 року № 6, який трапився з ним 07.08.1985 року є помилки: в п. 17.1 не вказано діагноз згідно листка непрацездатності; відсутня дата затвердження акту; відсутній підпис та прізвище старшого громадського інспектора; в акті є виправлення та дописи.

Відповідач не оспорює сам факт нещасного випадку, що стався з позивачем, проте вважає, що наявність відповідних недоліків є перешкодою у його прийнятті для видачі направлення на МСЕК позивачу.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та п. 3 Порядку призначення, перерахунку та проведення страхових виплат", затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24, для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються акт розслідування нещасного випадку за встановленою формою. При відсутності акту про нещасний випадок за формою Н-1 у відділення Фонду відсутні підстави для призначення страхових виплат.

Згідно з поясненнями щодо заповнення актів за формою Н-1, які містяться в Положенні про порядок розслідування і облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого Постановою Президії ВЦСПС від 13 серпня 1982 року, в п. 15.1 повинна бути чітко зазначена основна причина (причини) - відсутність захисних і запобіжних пристроїв, несправність устаткування, допуск до роботи ненавчених і непроінструктованих осіб і т.д.; в п. 17 - результат травми повинен вказуватися строго по листку непрацездатності або довідці лікувальної установи.

Як вбачається зі змісту примірнику акту про нещасний випадок за формою Н-1 від 09.08.1985 року, який наявний у позивача та був досліджений у судовому засіданні, в ньому дійсно не зазначений діагноз у п. 17.1; відсутня дата затвердження акту; відсутній підпис та прізвище старшого громадського інспектора; в п. 15. 1 акту є виправлення та дописи.

Разом з тим, суд вважає, що такі недоліки зазначеного акту є вкрай формальними і не впливають на його зміст, який би виключав підстави для видачі Фондом направлення на МСЕК для огляду позивача.

Даний акт за формою Н-1 був складений вчасно, за затвердженою формою, містить дату та час його складання, найменування підприємства, яке його склало, прізвище, ім'я та по батькові постраждалого, його посаду, дату, час і місце нещасного випадку, детальне описання обставин та причин нещасного випадку, прізвище, ініціали та підписи членів комісії з розслідування нещасного випадку - начальника цеху та інженера з техніки безпеки, а також затверджений керівником підприємства, містить його підпис, прізвище та ініціали, відбиток печатки підприємства. Крім того, даний акт ніким не оспорюється та є існуючим. Відповідач сам факт нещасного випадку, що стався з позивачем, також не оспорює. Судом встановлено, що на підставі цього акту за формою Н-1 позивач проходив у 1985-1986 рр. огляд діючою в той час ВТЕК, йому була встановлена група інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом та призначено відповідні виплати. Наявні в акті дописи та виправлення жодним чином не змінюють та не викривлюють його зміст у частині зазначення причин нещасного випадку. У відповідності з п. 2.5 вищевказаного Положення про порядок розслідування і облік нещасних випадків на виробництві пункт 17 акту форми Н-1 про наслідки нещасного випадку має заповнюватися по закінченню тимчасової втрати працездатності постраждалого. В даному випадку на підтвердження діагнозу позивача наявні довідки ВТЕК, в яких чітко зазначений встановлений йому діагноз.

Доводи представника відповідача про те, що має бути проведено повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку з позивачем суд вважає необґрунтованими, оскільки в свій час саме роботодавець склав акт про нещасний випадок, спору з приводу факту нещасного випадку немає, тобто відсутня необхідність у встановленні факту нещасного випадку. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до територіального управління Держгірпромнагляду в Донецькій області, яким було внесено припис голові ліквідаційної комісії ВАТ "Трест "Артемшахтобуд" щодо проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку з позивачем. Згідно листа голови ліквідаційної комісії ВАТ "Трест "Артемшахтобуд" у зв'язку з ліквідацією підприємства та відсутністю на підприємстві спеціалістів з техніки безпеки створити комісію та надати необхідні документи щодо поновлення ступеню втрати працездатності неможливо. Суд вважає, що підстави для повторно (додаткового) розслідування нещасного випадку не передбачені нормативно-правовими актами та об'єктивно не обґрунтовані.

За таких обставин, суд вважає, що відповідача слід зобов'язати прийняти у ОСОБА_1 акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві № 6 від 09.08.1985 року для направлення його на проходження медико-соціальної експертної комісії для встановлення проценту втрати працездатності внаслідок виробничої травми, яка мала місце у 1985 році, відповідно до направлення Горлівської міської поліклініки № 2 від 21 лютого 2013 року.

Разом з тим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання вищевказаного акту за формою Н-1 з встановленими відповідачем помилками дійсним для здійснення надання соціальних послуг та виплат у відповідності до положень ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", оскільки законом не визначений такий спосіб захисту порушеного права як визнання акту форми Н-1 дійсним.

На думку суду, порушене право позивача повною мірою буде відновлено шляхом зобов'язання відповідача прийняти в нього акт за формою Н-1 для направлення його на МСЕК для встановлення проценту втрати працездатності внаслідок наявної виробничої травми.

Враховуючи наведене, позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівки про визнання акту про нещасний випадок на виробництві дійсним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівки прийняти у ОСОБА_1 акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві № 6 від 09.08.1985 року для направлення ОСОБА_1 на проходження медико-соціальної експертної комісії для встановлення проценту втрати працездатності внаслідок виробничої травми, яка мала місце у 1985 році, відповідно до направлення Горлівської міської поліклініки № 2 від 21 лютого 2013 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Центрально-Міський районний суд м. Горлівки шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з для проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Н. Ю. Марченко».

Відновити втрачене судове провадження в частині ухвали Апеляційного суду Донецької області від 14.05.2014 року по цивільній справі № 253/10296/13-ц, а саме:

« Єдиний унікальний номер 253/10296/13-ц

Номер провадження 22-ц/775/3833/2014

Головуючий у 1 інстанції Марченко Н.Ю. Доповідач Біляєва О.М.

Категорія 26

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Мальованого Ю.М., Папоян В.В.,

при секретарі Саєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки про визнання акту про нещасний випадок на виробництві дійсним та зобов'язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою відповідача на рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки (далі - Фонд) звернулося до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20 лютого 2014 року, яким позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення та відмовити у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд безпідставно зобов'язав Фонд прийняти акт форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві № 6 від 09 серпня 1985 року для направлення позивача на МСЕК, не зваживши на те, що зазначений акт оформлений з порушенням вимог діючого законодавства. Крім того, судом вибрано невірний спосіб захисту прав, оскільки провести додаткове розслідування та скласти відповідний акт має відкрите акціонерне товариство "Трест "Артемшахтобуд", на якому ОСОБА_1 отримав виробничу травму.

У судовому засіданні представник Фонду ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_1 у судове засідання, про час і місце якого повідомлений в установленому порядку, не з'явився.

Згідно зі статтею 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що факт нещасного випадку, який стався з позивачем 7 серпня 1985 року при виконанні трудових обов'язків прохідника 5 розряду Шахто-будівельного управління № 3 Тресту "Артемшахтобуд" на шахті "Південно-Донбаська", сторонами не оспорюється. Складений за наслідками розслідування нещасного випадку акт форми Н-1 містить недоліки, які є формальними і не впливають на його зміст.

Відмовляючи у задоволенні вимог про визнання спірного акту дійсним, суд мотивував висновок тим, що такий спосіб захисту порушеного права не передбачений законом.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні решти вимог сторонами не оскаржується.

Перевіряючи законність й обґрунтованість рішення в частині задоволення вимог, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з Положенням про порядок розслідування і обліку нещасних випадків на виробництві, затверджено постановою Президії ВЦРПС від 13 серпня 1982 року № 11-6, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, розслідуванню і обліку підлягали нещасні випадки, які сталися, зокрема, на території підприємства при виконання потерпілим трудових обов'язків (п.1.2). Нещасний випадок на виробництві, який спричинив працівнику втрату працездатності не менше одного дня, оформлюється актом форми Н-1 (п.1.4).

Судом першої інстанції установлено і це підтверджується матеріалами справи, що 07 серпня 1985 року при виконанні трудових обов'язків прохідника 5 розряду Шахто-будівельного управління № 3 Тресту "Артемшахтобуд" на шахті "Південно-Донбаська" з позивачем ОСОБА_1 стався нещасний випадок, за наслідками розслідування якого 09 серпня 1985 року складений акт № 6 форми Н-1.

Факт трудового каліцтва сторонами не оспорюється.

Зобов'язуючи Фонд прийняти зазначений акт та видати позивачеві направлення для проходження медико-соціальної експертизи, суд обґрунтовано виходив з того, що акт форми Н-1 містить певні недоліки, які є формальними і не можуть бути підставою для відмови відповідачем у його прийнятті та видачі направлення на МСЕК.

Відповідно до вказаного Положення контроль за правильним і своєчасним розслідуванням і обліком нещасних випадків на виробництві здійснюють міністерства, відомства, вище розташовані господарчі органи, профспілковий комітет підприємства, громадські інспектори з охорони праці, технічна інспекція праці, ради та комітети профспілок, органи державного нагляду на підконтрольних підприємствах.

Як установлено судом, ні один з цих органів, отримавши копію акту форми Н-1 про нещасний випадок з ОСОБА_1, не визнав його таким, що не відповідає вимогам діючого на той час Положення про порядок розслідування та обліку нещасних випадків на виробництві.

Статтею 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист в разі втрати працездатності, яке гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків.

Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 р. передбачають надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян в разі настання нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, за рахунок грошового фонду, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцями, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який набрав законної сили 01 з квітня 2001 року, визначив правову основу та механізм відшкодування матеріальної й моральної шкоди застрахованим і членам їхніх сімей з Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Висновок суду, що недоліки акту форми Н-1 про нещасний випадок від 07 серпня 1985 року, який стався з ОСОБА_1 при виконанні трудових обов'язків, не можуть бути підставою для відмови у праві потерпілого на соціальний захист в разі втрати працездатності, не спростовується доводами скарги.

Ураховуючи, що факт нещасного випадку на виробництві сторонами не оспорюється, за його наслідками проведено розслідування з додержанням вимог закону, діючого на серпень 1985 року, відсутні законні підстави для повторного розслідування нещасного випадку.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Доводи скарги, що суд захистив цивільні права та інтереси позивача у спосіб, не передбачений законом, не ґрунтуються на законі.

За таких обставин апеляційний суд визнає, що суд правильно встановив обставини справи, визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них, повно та всебічно дослідив надані сторонами докази. Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.1, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді ».

Відновити втрачене судове провадження в частині ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2014 року, а саме:

«

У Х В А Л А

11 липня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_7, розглянувши касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області на рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 14 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області про визнання акту про нещасний випадок на виробництві дійсним та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Касаційна скарга оформлена та подана з дотриманням строку на касаційне оскарження, передбаченого ст. 325 ЦПК України, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 326 ЦПК України.

Викладені в касаційній скарзі доводи про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права потребують перевірки із витребуванням матеріалів справи.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області подало клопотання про зупинення виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20 лютого 2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суддя-доповідач у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.

Ураховуючи наведене, вважаю за необхідне виконання постановлених у справі судових рішень зупинити до закінчення касаційного провадження.

Керуючись ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області про визнання акту про нещасний випадок на виробництві дійсним та зобов'язання вчинити дії,

Витребувати з Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області справу № 253/10296/13-ц.

Виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20 лютого 2014 року зупинити до закінчення касаційного провадження у справі.

Копії касаційної скарги та додані до неї матеріали надіслати особам, які беруть участь у справі, роз'яснити їх право подати заперечення на касаційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_7».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складання, або відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8