Справа № 573/2165/18
Номер провадження 2/573/696/18
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

28 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в період з 31 серпня 1999 року по 09 лютого 2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають повнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час остання навчається на денній формі навчання у Сумському центрі професійно-технічної освіти з дизайну та сфери послуг, не має змоги працевлаштуватися та потребує коштів на навчання, проїзд, одяг, харчування. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, а сама вона не може належним чином утримувати повнолітню доньку, яка навчається. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до закінчення дитиною навчання чи досягнення двадцяти трьох років, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою від 06 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позивного провадження (а. с. 16-17).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 19).

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 20).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає (а. с. 21).

Ухвалою від 20 грудня 2018 року у визнані відповідачем позову відмовлено (а. с. 22-23).

У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно, обєктивно та безпосередньо дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами у справі розірвано 09 лютого 2005 року (а. с. 8).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №017177 (а. с. 7).

Остання є ученицею першого курсу Державного професійно-технічного закладу Сумський центр професійно-технічної освіти з дизайну та сфери послуг. Навчається на денній формі. Термін навчання два роки, з 03 вересня 2018 року до 30 червня 2020 року (а. с. 9).

За даними Ворожбянської міської ради ОСОБА_3 входить до складу сімї позивача та зареєстрована разом із нею за адресою: Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба, вул. Миру, 314 (а. с. 10-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи, що позивач є повнолітньою та продовжує навчання, у звязку з чим не має власного заробітку та перебуває на утриманні матері, а відповідач є особою працездатного віку і може надавати матеріальну допомогу, оскільки доказів протилежного суду не надано, виходячи також із обовязку матері утримувати дитину, суд приходить до висновку про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), оскільки всупереч ст. 81 ЦПК України позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів стосовно того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі 1/4 частки заробітку (доходу).

Решта позовних вимог ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 182, 191, 198-200 Сімейного Кодексу України, ч. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 5, 12-13, 81, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МА №662266, РНОКПП НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, третя особа: ОСОБА_3, мешканка м. Ворожба Білопільського району Сумської області, вул. Миру, 314 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є ученицею Державного професійно-технічного закладу Сумський центр професійно-технічної освіти з дизайну та сфери послуг, аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 28 листопада 2018 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду безпосередньо.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом вказаного строку з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: