Справа № 626/1777/18
Провадження № 6/626/120/2018
У Х В А Л А

Іменем України

30.08.2018 року

Красноградський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Константинов Д.С., за участю секретаря Краєвої А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду №2-1042 від 15.07.2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Красноградського районного суду Харківської області надійшла заява старшого державного виконавця Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення Красноградського районного суду №2-1042 від 15.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від заробітку відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімума дохода громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.06.2010 року.

Підставою для звернення є заява стягувача ОСОБА_3 про відмову від виконання вищевказаного судового рішення про стягнення аліментів.

Старший державний виконавець Ляміна А.В. на розгляд справи не з'явилася.

До суду боржник та стягувач не зявилися, причини неявки не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмові формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Суд має право відмовити у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення з підстав, визначених ст.206 цього Кодексу, а саме якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від№2-1042 від 15.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від заробітку відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімума дохода громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.06.2010 року.

Виконавчий лист за даним рішенням перебуває на виконанні у Красноградському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Також із матеріалів справи вбачається, що стягувач ОСОБА_3 відмовляється від примусового виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відмова стягувача від примусового виконання не суперечить закону і не порушує прав чи свобод інших осіб, в тому числі прав дитини, яка на даний час є повнолітньою.

На підставі ст. 39 Закону України Про виконавче провадження та керуючись ст. ст. 434 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву старшого державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення- задовольнити.

Прийняти відмову стягувача купрюшиної ОСОБА_5 від примусового виконання рішення Красноградського районного суду Харківської області від 14.06.2010 року по цивільній справі №2-1042 від 15.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від заробітку відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімума дохода громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.06.2010 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя