Справа № 346/4851/18
Провадження № 2/346/2241/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом в котрому зазначив, що він є власником квартири за адресою м. Коломия вул.. Лисенка 1/79 Івано-Франківської області згідно свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру. В даній квартирі на даний час зареєстрована, однак не проживає його дочка, відповідач по справі, ОСОБА_2. Вказує, що відповідач на протязі девятнадцяти років за вищевказаною адресою не проживає, так як живе разом з матір»ю в Аргентинській Республіці в м. Буенос Айрес вул.. Рамон Фалькон, 3060, що підтверджується її заявою посвідченою в Посольстві України в Аргентинській Республіці. Зазначає, в даний час бажає оформити відповідну субсидію на комунальні послуги, однак, через реєстрацію дочки має певні труднощі. По телефону відповідач повідомила його, позивача, що вона не проти знятись з реєстрації місця проживання, проте найближчим часом немає можливості повернутися в Україну.

Вказує, що відповідач не проживає в його квартирі, не сплачує комунальні платежі, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті, особистих речей відповідача в квартирі не має. Просить суд позов задовільнити та визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом за адресою м. Коломия вул.. Лисенка 1/79.

Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву в якій просив справу заслухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує , просить позов задовільнити, дає згоду на заочний розгляд справи

Відповідач належним чином повідомлений продату,час і місце судовогоза сідання в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, та відзиву не подав.

Вислухавши подану заяву позивача , дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні.

У відповідності до ст.325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна.

У відповідності до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право.

У пункті 39 ППВССУ від 07 лютого 2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1 статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК, тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником кооперативної квартири АДРЕСА_1 що в м. Коломия , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 08.08.2002 року. (а.с.7).

У вказаній квартирі зареєстрована дочка позивача , відповідач по справі ОСОБА_2 , що підтверджується Актом обстеження матеріально-технічних умов від 20.09.2018 р.(а.с.8)

Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному житловому приміщенні з 1998 року , що підтверджується заявою ОСОБА_2 , посвідченою секретарем Посольства України в Аргентинській Республіці, в котрій зазначено, що вона з 1998 року по теперішній час проживає в Аргентинській Республіці в м. Буенос Айрес вул.. Рамон Фалькон, 3060, а також Актом обстеження матеріально-технічних умов від 20.09.2018 р. , де вказано, що ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та її речей у квартирі не виявлено (а.с.8,9)

Отже, в спірній квартирі на даний час зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка з 1998 року в квартирі не проживає, не бере будь-якої участі в утриманні житла, не дбає про його схоронність, не сплачує комунальних послуг. Наявність зареєстрованого відповідача у вищезгаданому спірному житлі позивача, не дає останньому належним чином користуватись, володіти та розпоряджатись цим житлом.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.48 закону «Про власність»).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст ст.16, 386, 391 ЦК України.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити та визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом за адресою м. Коломия вул.. Лисенка 1/79 Івано-Франківської області ,

На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст., 247, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою що втратила право користування житлом за адресою: м. Коломия вул. Лисенка 1/79 Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1;

ОСОБА_2 , місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 Айрес вул.. Рамон Фалькон, 3060, останнє відоме місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5

Суддя Беркещук Б. Б.