Апеляційне провадження № 22-ц/824/3267/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 760/22035/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Вербової І.М., Саліхова В.В. за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5,

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва, ухваленого 13 серпня 2018 року під головуванням судді Коробенка С.В. в приміщенні суду,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

У грудні того ж року ОСОБА_5 також звернулася до ОСОБА_4 з позовом про поділ майна подружжя.

25 липня 2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва справи були об'єднані в одне провадження.

Свої позовні вимоги сторони обґрунтовували тим, що 14 червня 2008 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей.

За час спільного проживання ними спільно було придбано житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 наполягав на тому, що все нерухоме майно має бути розділене навпіл, а частки виділені в натурі.

ОСОБА_5 наполягала на тому, що за спільні кошти подружжям було придбано автомобіль Geely, трактор Xingtai та перелік рухомого майна, яке ОСОБА_4, коли залишив будинок, вивіз с собою у невідомому напрямку. Оскільки ОСОБА_4 не бере участі у вихованні дітей, не несе додаткових витрат на їх утримання, а аліментів, які він сплачує, недостатньо для забезпечення потреб дітей, просила відійти від рівності часток під час поділу об'єктів нерухомого майна, визнати за нею право власності на 2/3 частки об'єктів нерухомого майна, натомість визнавши за ОСОБА_4 право власності на все рухоме майно, набуте колишнім подружжям під час шлюбу, яке фактично у його володінні і перебуває та 1/3 частки нерухомого майна.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково.

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по ? частини у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1; по ? частини у праві власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, площею 0,1 га. Кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки GEELY CK, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова - НОМЕР_3. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості її ? частки у праві власності на автомобіль марки GEELY CK, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова - НОМЕР_3 в розмірі 53 000 грн.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу і, вказуючи на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відступити від принципу рівності часток під час поділу об'єктів нерухомого майна та визнати за нею в порядку поділу майна подружжя право власності на 2/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 та право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_1. В іншій частині рішення залишити без змін.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував положення норм Сімейного Кодексу України, зокрема, ч. 3 ст. 70, яка передбачає, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Діти проживають з нею, а розмір аліментів, присуджений рішенням суду - по 500 грн. на кожну дитину є недостатнім. Разом з тим, вона подала позов про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, тому вважає, що розмір часток має бути змінений при поділі майна подружжя.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_9 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній. Просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_10 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Стаття 70 Кодексу встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 статті 70 СК визначено також, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Задовольняючи позовні вимоги сторін частково, суд першої інстанції не знайшов підстав для відходу від рівності часток подружжя під час поділу спільно набутого майна. Також не вбачав можливості поділу майна в натурі, оскільки ОСОБА_4 не заявлено клопотання про проведення судової-будівельної експертизи.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його законним та обґрунтованим з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебували у шлюбі з 14 серпня 2008 року.

Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, і з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей по 500 гривень на кожну дитину.

Встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі ними було придбано наступне майно:

-житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2011;

-земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2011;

-автомобіль марки GEELY CK, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова - НОМЕР_3(дата реєстрації на ім'я ОСОБА_4 - 25.12.2012).

Сторонами під час шлюбу було придбано наступне рухоме майно:

-Радіатор алюмінієвий секційний Evro-Tempo 500-80-80 Favorit, вартістю 2544,90 грн.;

-Насос циркулярний Nocchi, вартістю 826,40 грн.;

-Сокира з ручкою вартістю 144,85 грн.;

-Обігрівач Інфрачервоний Ufo, вартістю 930 грн.;

-Мінімийка Karcher K2.110, вартістю 699 цзн.;

-Мастило для компресорів вартістю 840,34 грн.;

-Шуруповерт CD 12/1 вартістю 164,30 грн.;

-Пилка бензинова GS3800, мастило та олива для пилки вартістю 768,05 грн.;

-Піч для хліба Kenwood BM250 вартістю 1078,80 грн.

-Перфоратор Зеніт вартістю 758 грн.

-Руль Logitech, вартістю 546,00 грн.

-Дриль ударний KR703 Black&axt;a, ;Decker, вартістю 599 грн.

-Автошини Nocian HAKKA 4 одиниці вартістю 2280 грн.

-Котел опалювальний «Житомир» вартістю 3980 грн.

-Автошина вартістю 1600 грн.

-Радіатор алюміневий вартістю 499,90 грн.

-Сушка для овощів Zelmer вартістю 469,00 грн.

-Бетонозмішувач вартістю 2449 грн.

-Андулін на кришу 2011 року на загальну суму 10333 грн.

-Насос водяний вартістю 363,90 грн.

-Планшет вартістю 1000 грн.

-Обігрівач масляний wild wind вартістю 178,90 грн.

-Зварювальний апарат Forte вартістю 459 грн.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Сторони заперечують наявність у них рухомого майна, придбаного під час шлюбу (за виключенням автомобіля Geely). Жоден з колишнього подружжя також не довів, що ці речі перебувають у володінні іншої сторони. Суд першої інстанції вірно вважав, що це майно відсутнє на час вирішення справи, а тому у його поділі відмовив.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовним вимог в частині поділу рухомого майна подружжя, крім автомобіля, оскільки матеріали справи не містять, а сторонами не надано доказів того, що ці речі перебувають у володінні одного з них.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про наявність підстав для відступлення від рівності часток подружжя слід зазначити наступне.

Верховний Суд України в своїй постанові № 11 від 27 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» в пункті 30 пояснив при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2,3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засад рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних неповнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують,недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Як обставини, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти тільки випадки, коли один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, втрачає його на шкоду інтересам сім'ї, але й випадки, коли один із подружжя не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України).

Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

На підтвердження підстав для відступу від засад рівності часток подружжя ОСОБА_5 посилалася на те, що спільна дитина перебуває на її утриманні, ОСОБА_4 неналежним чином виконував свої зобов'язання по сплаті аліментів.

Суд першої інстанції вважав вказані ОСОБА_5 недостатніми підставами для відступу від засад рівності часток у власності подружжя.

Разом з тим, встановивши, що станом на момент розгляду справи судом першої інстанції заборгованість по аліментам була відсутня, ОСОБА_5 не зверталась з позовом про збільшення розміру аліментів, а доказів того, що стягнутий судовим рішенням розмір аліментів був недостатнім для забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини під час розгляду справи суду не надано, суд першої інстанції правильно виходив з відсутності підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_5 єдиною підставою для відступу від засад рівності часток у спільному сумісному майні подружжя зазначала про несплату аліментів ОСОБА_4 На підтвердження вказаної обставини надала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з якого вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 3.07.2018 року у ОСОБА_4 відсутня. Заборгованість станом на 1.11.2018 становить 16 145,90 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання їх спільних дітей ОСОБА_6, 2008 року народження, та ОСОБА_7, 2013 року народження, в розмірі 500 гривень на кожного.

Відповідачем не надано суду матеріалів щодо витрат на дітей, лише довідку про заборгованість по аліментам станом на 1.11.2018, що не дає суду підстав для того, щоб зробити висновок про недостатність коштів, які сплачує ОСОБА_4 в якості аліментів, для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування.

Таким чином, суд не знаходить підстав для зміни рішення суду та відходу від рівності часток подружжя під час поділу спільно набутого майна.

Апеляційний суд перевірив доводи скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах, які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв'язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом 30 днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20.12.2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: