Справа № 484/2582/18
Провадження № 2/484/1210/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про зняття арешту з майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання недійсними електронних торгів з реалізації обєкту незавершеного будівництва та земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зняття арешту з майна, а саме: про зняття заборони на відчуження житлового будинку готовністю 10% та земельної ділянки площею 0,0721га, кадастровий номер :06:020:0037, переданої для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, за адресою: вул. Василя Жуковського, 45 в м.Первомайську Миколаївської області накладену ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.02.2016р. у справі №484/522/16-ц.

Мотивуючи вимоги представник позивача зазначила, що 20.12.2017р. були проведені електронні торги №304697, реєстраційний номер лоту 249328, з продажу зазначеного майна на підставі виконавчого провадження №51130735 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики. Позивач стала переможцем торгів, сплатила 67545грн. та отримала акт, що підтверджує виникнення у неї права власності на придбане майно. Нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спірне майно через наявність заборони на відчуження, накладеної ухвалою Первомайського міськрайоного суду Миколаївської області у справі №484/522/16-ц.

Ухвалою від 21.06.2018р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначені строки на надання заяв по суті.

17.07.2018р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання недійсними електронних торгів з реалізації житлового будинку готовністю 10% та земельної ділянки площею 0,0721га кадастровий номер :06:020:0037, переданої для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, за адресою: вул. Василя Жуковського, 45 в м.Первомайську Миколаївської області, що проведені 20.12.2017р. та оформленні актом державного виконавця про проведення електронних торгів 02.01.2018р. Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_2 вказав, що про проведення зазначених електронних торгів він дізнався отримавши ухвалу про відкриття провадження у даній справі. Вважає, що такі торги є недійсними, оскільки на час їх проведення нерухоме майно знаходилось під забороною відчуження. Крім того, державним виконавцем не перевірена інформація в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, порушені строки оформлення та направлення акту. Крім того, в зустрічній позовні заяві вказано, що ОСОБА_1 обрана неправильний спосіб захисту, оскільки вона повинна була оскаржити дії нотаріуса.

Ухвалою суду від 17.07.2018р. зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом обєднати в одне провадження з первісним позовом, постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, визначені строки для надання заяв по суті.

01.08.2018р. від представника позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічний позов, відповідно до якого представник позивача заперечувала проти задоволення зустрічного позову, вказуючи, що Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. встановлює порядок проведення електронних торгів саме арештованого майна. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право власності нотаріус діяв відповідно до вимог ст.. 24 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, дії державного виконавця, на які посилається в зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання торгів не дійсними.

Інші заяви по суті від учасників процесу не надходили.

Ухвалою суду від 13.08.2018р. підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12.10.2018р., встановлений порядок дослідження доказів у справі.

09.10.2018р. від Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відділ ДВС просив відмовити в задоволенні зустрічного позову, оскільки державним виконавцем перевірялась інформація, наявна у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відносно вказаного у позові майна та наявність обтяжень не є перешкодою в проведенні реалізації майна боржника.

Судове засідання 12.10.2018р. та 08.11.2018р. відкладене за клопотанням представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4

На судове засідання 12.12.2018р. представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 надала заяву, в якій підтримала первісний позов, зустрічний позов не визнала, просила залишити його без задоволення та розглянути справу без її участі.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 надав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні первісного позову, задовольнити зустрічний позов та проводити засідання без його участі та без участі ОСОБА_2

Від представника Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Частинами 1 та 2 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі доказів, наданих учасниками процесу, судом встановлено, що в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою в сумі 103648грн. (справа №484/522/16-ц провадження №2/484/1057/16). З метою забезпечення вказаного позову ухвалою суду від 11.02.2016р. накладена заборона на відчуження майна ОСОБА_3: житлового будинку готовністю 10% та земельної ділянки площею 0,0721га, кадастровий номер :06:020:0037, переданої для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, за адресою: вул. Василя Жуковського, 45 в м.Первомайську Миколаївської області, а саме: заборонено ОСОБА_3 або іншим особам, які будуть діяти в її інтересах за дорученням вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням вказаного майна, до закінчення розгляду справи по суті.

10.03.2016р. у справі ухвалене рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 всього 104684,48грн. Вказане рішення набрало законної сили 23.03.2016р. та на його примусове виконання 23.04.2016р. виданий виконавчий лист.

На підставі зазначеного листа 17.05.2016р. державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрите виконавче провадження №51130735.

Відповідно до акта державного виконавця від 02.01.2018р. про проведення електронних торгів 20.12.2017р. проведені електронні торги №304697, реєстраційний номер лоту 249328, з продажу незавершеного будівництва, житлового будинку готовністю 10% та земельної ділянки площею 0,0721 га кадастровий номер :06:020:0037, переданої для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, за адресою: вул. Василя Жуковського, 45 в м.Первомайську Миколаївської області, право власності на яке належало ОСОБА_3 Вказане нерухоме майно реалізоване на підставі виконавчого провадження №51130735. Переможцем торгів визнана ОСОБА_1

Приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 постановою 25.05.2018р. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про придбання зазначеного вище майна через наявність заборони на відчуження майна, накладеного ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Статтями 50 та 61 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна здійснюється на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого НаказомМіністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (далі - Порядок). Пунктом 1 Порядку визначено, що арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Відповідно до пунктів 4, 6, 7, 8 розділу X «Порядок розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності» Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом пяти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця або затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження. Копія акта надсилається стягувачу, боржнику та через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) Організатору. Не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю всі арешти та заборони з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведені електронні торги є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Отже, враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, то підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме вказаним Порядком.

Позивач за зустрічним позовом вказав підставою для визнання торгів недійсними факт їх проведення щодо обєкта нерухомого майна, яке знаходиться під забороною відчуження. Однак Порядок визначає процедуру реалізації саме арештованого майна. Реалізація майна боржника проведена в порядку звернення стягнення на майно ОСОБА_3 з метою виконання рішення суду про стягнення з неї заборгованості на користь стягувача ОСОБА_2, тобто в інтересах останнього.

Таким чином, з викладеного вбачається, що було дотримано вимоги Порядку під час процедури проведення електронних торгів та оформлення їх результатів, а позивачем за зустрічним позовом не надано жодних належних та допустимих доказів про порушення процедури проведення електронних торгів, які могли б бути підставою для визнання торгів недійсними.

Доводи позивача за зустрічним позовом стосовно того, що державним виконавцем не була проведена перевірка в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, порушені строки оформлення та направлення акту не свідчать про порушення процедури проведення електронних торгів, а вказують на незгоду позивача з діями державного виконавця, які мають самостійну процедуру оскарження, визначену положенням Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України, та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Як встановлено в ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено , що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції, містить три окремі норми: перша норма, яку закріплено в першому реченні першого пункту і яка має загальний характер, викладає принцип мирного володіння власністю; друга норма у другому реченні того ж пункту поширюється на випадки позбавлення права власності й передбачає для цього певні умови; третя норма, яку закріплено у другому пункті, допускає, що договірні сторони мають право, зокрема, контролювати використання власності відповідно до загального інтересу. Однак ці норми не є окремими, тобто не пов'язаними одна з одною. Друга і третя норми стосуються окремих випадків втручання у право на мирне володіння власністю, тому повинні тлумачитися за загальним принципом, закріпленим у першій нормі (ISMAYILOV v. RUSSIA, № 30352/03, § 28, від 6 листопада 2008 року).

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном повинно бути «законним»: у пункту 2 встановлено, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Крім того, принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції. Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним (ISMAYILOV v. RUSSIA, № 30352/03, § 31, від 6 листопада 2008 року).

Реалізація майна, що належало ОСОБА_3, було здійснено в інтересах належного відправлення судочинства з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення, що є легітимною метою в "загальних інтересах" суспільства. Отже, збереження забезпечувальних заходів, вжитих судом для забезпечення позовних вимог ОСОБА_7, створює перешкоди для власника ОСОБА_1 на реалізацію її права на мирне володіння майном, непорушність якого гарантовано ст.. 42 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

Жодних заборон на здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо примусової реалізації арештованого майна, на яке звернуто стягнення, ухвала суду від 11.02.2016р., якою накладення заборона на відчуження вказаного вище майна, не містить.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач за зустрічним позовом не довів належними та допустимими доказами порушення його прав за наслідками проведення оспорених електронних торгів, що є необхідним для правильного вирішення даного спору.

Відповідно до розяснень, викладених у п.2 та п.8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03червня 2016року за№5, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику(речове право на чуже майно). Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа,яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає,що майно,на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову,належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 та 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна(коштів)боржника або його частини є зокрема отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно п.6 ч.1 ст. 24 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, доводи позивача за зустрічним позовом про те, що позивачем за первісним позов обраний не той спосіб захисту не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне задовольнити первісний позов в повному обсязі та в задоволення зустрічного позову відмовити.

Крім того, суд в ажана за необхідне на підставі ст.. 141 ЦПК України стягнути з відповідача за первісним позовом витрати позивача за первісним позовом на сплату судового збору.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Зняти заборону на відчуження житлового будинку готовністю 10% та земельної ділянки площею 0,0721 га кадастровий номер :06:020:0037, переданої для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, за адресою: вул. Василя Жуковського, 45 в м.Первомайську Миколаївської області накладену ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.02.2016р. у справі №484/522/16-ц.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання недійсними електронних торгів з реалізації обєкту незавершеного будівництва та земельної ділянки за адресою: вул. Василя Жуковського, 45 в м.Первомайську Миколаївської області, які проведені 20.12.2017р. та оформлені актом про проведення електронних торгів 02.01.2018р. залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 704(сімсот чотири)грн.80коп.

Місце проживання ОСОБА_1: вул.. Черняхівського, 37/10 м. Первомайськ Миколаївська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце проживання ОСОБА_2: вул.. Театральна, 6а/22 м. Первомайськ Миколаївська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків 4.

Місце знаходження Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області: пров. Бебюш Капон, 16 м.Первомайськ Миколаївська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34993707.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 18.12.2018р.

Суддя Н.А.Медведєва