Справа № 128/954/18
14 серпня 2018 року м.Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючої : судді Ганкіної І.А.,
за участі секретаря Жигарової Д.О.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який було розірвано за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2012 року.
Від спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею, позивачкою по справі та перебувають на її утриманні.
Позивач зазначає, що на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2012 року із відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття.
Однак, з часу призначення аліментів змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, аліментів, які вона утримує в мінімальному розмірі не вистачає для належного утримання та забезпечення дітей всім необхідним, а відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати їй аліменти на утримання дітей в більшому розмірі ніж присудженого рішенням суду.
Як відомо позивачу, відповідач має задовільний стан здоров'я, має можливість повноцінно працювати, забезпечуючи себе та дітей усім необхідним.
Тому позивач просить суд змінити розмір аліментів, стягуваних із відповідача на її користь на утримання дітей з 350 грн. на кожну дитину щомісячно на 1/3 частину усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач також просить стягнути із відповідача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 1400 грн..
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, натомість подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України.
Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Судом встановлено, що подружжя Денисюк перебувало в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2012 року розірвано ( а.с.9-10) .
Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сторони по справі є батьками дітей ( а.с. 7-8).
На підставі рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2012 року з відповідача на корись позивача стягуються аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07.09.2012 року і до повноліття дітей (а.с.9-10),
Факт стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття підтверджується копією виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області 26.02.2013 року, (а.с.12).
Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Вінницько- Хутріської сільської ради, Вінницької області за № 471 від 02.04.2018 року , діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають з матір'ю ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні (а.с. 11).
Судом також встановлено, що матеріальне становище стягувача аліментів та неповнолітніх дітей змінилося, так як діти з кожним роком потребують все більше грошей на утримання, а розмір аліментів передбачений в сумі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно суперечить ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки дана сума є меншою ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання.
Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року №2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Положеннями частини першої статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів та, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов'язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів утримання дітей, та встановити їх в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Суд також вважає за можливе задоволити вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги в розмірі 1400 грн., що підтверджено договором про надання правової допомоги б/н від 05.04.2018 року , долученого до матеріалів справи.
Крім того, в порядку ст.141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовну позивача, яка звільнена від сплати судового збору, судові витрати в розмірі 704,80 грн. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80, 180, 182, 183, 185, 199 СК України, ст. ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 244, 263, 273, 430 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду - задоволити.
Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2012 року, на утримання дітей, та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття.
Виконавчий лист №203/4968/12, виданий на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2012 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після його повного виконання станом на день набрання законної сили рішення суду по даній справі повернути суду, який його видав.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1400 грн. за правничу допомогу.
Рішення в розмірі місячного розміру аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя І.А. Ганкіна