Справа № 605/343/18
про залишення без руху
"04" вересня 2018 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
головуючого судді Горуц Р.О.
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, -
Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі.
Дана заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 294, 318 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення розяснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення
фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати,
що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту
і форми позовної заяви, встановленим ст.175 ЦПК України, так і вимогам
щодо її змісту, передбаченим ст.318 ЦПК. Якщо в заяві
не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з
яких причин неможливо одержати або відновити документ, що
посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або
до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи
відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.185 ЦПК
постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові
строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок
заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя
постановляє мотивовану ухвалу.
В порушення вимог п.п. 8 ч.3 ст.175 ЦПК України подана заява не містить: зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
В силу ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Виходячи із аналізу вказаних правових норм, при зверненні особи до суду із вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, слід подати заяву, а не позовну заяву, вказавши у ній заявника та заінтересовану особу (заінтересованих осіб), а не позивача та відповідача.
Крім того, дана заява не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.318 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.
Зокрема, у поданій заяві не зазначено причини через які заявник не може привести у відповідність до вимог закону трудову книжку приналежність якої він просить встановити.
Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач (заявник) повинен додати до позовної заяви (заяви) її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів (заінтересованих осіб) і третіх осіб.
З таких підстав, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1, залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
На підставі наведеного, керуючись ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2