Справа № 415/5385/16-ц
Провадження№ 2/266/133/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Сараєва І.А.,
за участю секретаря Нетреба О.В.,
розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказав, що з 27 квітня 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З літа 2014 року сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб розірвати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог, позов просив задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила позов задовольнити, в письмових запереченнях поданих суду раніше зауважила, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з 16 березня 2017 року.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 квітня 2001 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 156, свідоцтво про одруження серії І-ЕД № 079663, видане 27.04.2001 року (а.с. 7).
Від шлюбу мають малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
Сімейні стосунки між сторонами припинені тривалий час, на протязі якого сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає, оскільки сторонами ніяких пояснень чи заперечень з цього приводу суду не надавалося.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов'язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини,і є неможливим, а сім'я сторін розпалася остаточно,в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 551,20 грн.
На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 223, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 квітня 2001року у відділі реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 156 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 29.08.2018 року.

Суддя Сараєв І.А.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, вул. Східна, СТ «Вікторія» буд. 16, м. Маріуполь

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1