ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року

м. Харків

Справа № 641/3954/18

Провадження № 22-ц/818/255/18

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 641/3954/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2018 року, постановлену суддею Курганниковою О.А., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 31 жовтня 2017 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського МНО Чуловським В.А. під реєстровим №24157 за договором кредиту №831/3/27/31//6-244 від 28 грудня 2006 року про стягнення коштів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» до набрання рішення суду законної сили.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заявлені заходи забезпечення позову пов'язані із предметом позову і є вирішенням спору по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду, що вжиття заходу забезпечення позову буде фактичним виконанням можливого судового рішення є необгрунтованим; обгрунтованість заходів забезпечення позову обумовлено тим, що приватним виконавцем проводяться виконавчі дії з виконання виконавчого напису, незважаючи на його оскарження.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову і застосовуються лише до позовів про визнання та про присудження.

Відповідно до п. 6 ч.1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що предметом розгляду у справі є спір з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №24157 від 01 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за договором кредиту №831/3/27/31/6-244 від 28 грудня 2006 року.

У заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 зазначає, що єдиним існуючим законним способом унеможливити виконання виконавчого напису є його визнання таким, що не підлягає виконанню, тобто судове оскарження виконавчого документа. Між тим, поки справа розглядатиметься і судом вирішуватиметься питання щодо обгрунтованості позовних вимог, приватний виконавець без жодних обмежень вчинятиме дії щодо виконання виконавчого напису. На даний час приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. проводяться виконавчі дії з виконання виконавчого напису в ході якого накладено: арешт на все майно (рухоме та нерухоме) боржника; направлено вимоги з метою звернення стягнення на заробітну плату.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених права та їх ефективний захист.

Пунктом 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З урахуванням встановлених судом обстави колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової про задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2018 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 31 жовтня 2017 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем за реєстровим №24157 за договором кредиту №831/3/27/31/6-244 від 28 грудня 2006 року про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до набрання рішенням суду законної сили.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

Сащенко І.С.