АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4526/18А Справа № 189/1880/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Пустовар О. С. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року у справі за поданням державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспорта, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року державний виконавець Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, заінтересована особа ПАТ КБ «Приватбанк».

В обґрунтування подання державний виконавець посилався на те, що на виконанні у Покровському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження ВП№ 53065662, з виконання виконавчого напису № 3940 від 14 вересня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Завалієвим А.А. про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 43 639 грн. 12 коп. Також відповідно до заяви встановлено, що боржник ОСОБА_2 неофіційно працевлаштований у Покровському районі Дніпропетровської області та фактично мешкає в найманому будинку за адресою: АДРЕСА_1. З метою повного та фактичного виконання виконавчого провадження ВП№ 53065662, державним виконавцем винесена постанова про арешт всього майна боржника, копія якої направлена сторонам провадження, та інформацію про арешт внесено до Єдиного Державного реєстру рухомого майна, та до Єдиного державного реєстру речових прав. Виконавчий напис боржник не виконав, декларацію про доходи не надав, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснив. З метою уточнення інформації про джерела отримання доходів боржника, державним виконавцем направлені запити до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України. Згідно відповіді з УПФУ встановлено, що боржник ОСОБА_2 на обліку в УПФУ не перебуває та доходів не отримує. Встановлено, що боржник офіційно не працевлаштований та дохід не отримує. Враховуючи суму заборгованості та свідоме ухилення від виконання, державний виконавець просив суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року задоволено подання державного виконавця. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 25 грудня 2006 року Вовчанським РВ ГУМВС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місцезнаходження (проживання) АДРЕСА_1, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим документом № 3940 від 14 вересня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 43 639 грн. 12 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 14 грудня 2016 рокускасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2016 року державним виконавцем Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ус В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№53065662 з примусового виконання виконавчого напису №3940, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Завалієвим А.А. про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 43 639 грн. 12 коп. (а.с.7).

Звернувшись до суду з поданням, державний виконавець Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ус В.О. просив про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, до виконання ним боргових зобов'язань (а.с.1-4).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції посилався на його обґрунтованість, ухилення боржника від виконання судового рішення, однак погодитися з таким висновком суду неможливо, оскільки дійшов них за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною другою ст.6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

При цьому, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов'язань у зв'язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи 14 вересня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис №3940 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 43 639 грн. 12 коп., з яких:заборгованість за тілом кредиту - 29 799 грн. 77 коп., заборгованість по відсоткам - 11 285 грн. 11 коп., заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 2 054 грн. 24 коп. Стягнення здійснюється за період з 25 березня 2015 року по 05 травня 2016 року (а.с.6).

07 грудня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого напису нотаріуса №3940 від 14 вересня 2016 року (а.с.5).

07 грудня 2016 року державним виконавцем Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ус В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№53065662 з примусового виконання виконавчого напису №3940, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Завалієвим А.А. про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 43 639 грн. 12 коп. (а.с.7).

Постановою державного виконавця від 07 грудня 2016 року було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 12 лютого 2018 року та Державного реєстру обтяжено нерухомого майна на запит органу державної влади вбачається, що накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_2 (а.с.12, 13).

З відповіді Управління Пенсійного фонду України вбачається, що боржник ОСОБА_2 не отримує пенсію (а.с.9,10).

З відповіді Державної податкової служби України вбачається, що боржник дохід не отримує (а.с.11).

Звернувшись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 державний виконавець посилався на те, що протягом тривалого часу боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає жодних заходів щодо виконання рішення суду.

Однак, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 отримав вищевказані постанови державного виконавця суду надано не було.

Також, доказів на підтвердження того, що боржнику ОСОБА_2 направлялися виклики щодо необхідності його явки до державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області суду не надано.

Крім того, доказів на підтвердження неофіційного працевлаштування боржника ОСОБА_2 у Покровському районі Дніпропетровської області державним виконавцем суду надано не було.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 фактично мешкає в найманому будинку за адресою АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

Слід зазначити, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресами: АДРЕСА_1 (Дитячий будинок сімейного типу імені ОСОБА_5) - з 28 грудня 2006 року по 28 вересня 2007 року, АДРЕСА_2, гуртожиток КПХП ХНТУСГ ім.Петра Василенка - з 23 жовтня 2007 року по 31 серпня 2011 року, АДРЕСА_3, гуртожиток ХДУХТ - з 13 вересня 2011 року по 07 лютого 2017 року, АДРЕСА_4, гуртожиток ХДУХТ - з 08 лютого 2017 року по теперішній час, та за цією адресою йому державним виконавцем не направлялися виклики щодо необхідності його явки на прийом до державного виконавця (а.с.55, 56).

Державним виконавцем не було перевірено зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_2 .

В матеріалах справи відсутні дані, що державним виконавцем було зроблено вихід за адресою боржника.

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен бути об'єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Слід зазначити, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник дійсно свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, чи він має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу є передчасним.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року скасувати та відмовити в задоволенні подання держаного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року у справі за поданням державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспорта - скасувати.

В задоволенні подання держаного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспорта - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді