АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 672/253/18
Провадження № 22-ц/792/1302/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 672/253/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Городоцького районного суду від 08 червня 2018 року (повне судове рішення складено 14.06.2018 року, суддя Федорук І.М.) у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_6 вказував, що 16.02.2018 року він отримав постанови державного виконавця від 15.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у праві керуванні транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі і яка, враховуючи довідку-розрахунок від 22.02.2018 року, становить 10900,74 грн. Позивач не погоджується із вказаною сумою заборгованості, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу ОСОБА_4 із дітьми в травні 2014 року переїхала проживати до м. Полтави, проте діти періодично приїздили до м. Городка, де відповідний час знаходились на відпочинку та перебували на утриманні позивача, а тому за усною домовленістю із відповідачкою аліменти за цей період часу не сплачувалися. ОСОБА_6 зазначає, що неодноразово перераховував аліменти на рахунок ОСОБА_4, проте з 31.05.2017 року малолітні діти знаходяться в м. Городку і перебувають на його утриманні. Позивач вважає, що за його підрахунками заборгованість по сплаті аліментів становить 108, 25 грн., яка ним і визнається. Зважаючи на викладене, враховуючи той факт, що діти з 31.05.2017 року перебувають на повному утриманні позивача, ОСОБА_6 просив суд повністю звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_7 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.06.2017 року по дату ухвалення судового рішення.

Ухвалою Городоцького районного суду від 27 лютого 2018 року зупинено дію постанов державного виконавця Городоцького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_10 до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Городоцького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, а саме: - постанови від 15.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України, - постанови від 15.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_6 у праві керування транспортними засобами. В частині вимог щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії вимоги державного виконавця Городоцького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 15.02.2018 року про надання державному виконавцю з 9.00 год. до 12.00 год. 26.02.2018 року за адресою: м. Городок, вул. Грушевського, 49, для опису та арешту транспортний засіб Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_6 на праві власності відмовлено.

Рішенням Городоцького районного суду від 08 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду із скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Апелянт вказує, що оскільки малолітні діти з 31.05.2017 року проживають разом із ним, знаходяться виключно на його утриманні і позивачем цілковито дотримуються права дітей і їхні інтереси, а ОСОБА_4 ухиляється від участі в їх утриманні, тому всі ці обставини, які помилково не врахував районний суд, є підставою для звільнення апелянта від заборгованості по сплаті аліментів. Крім того, ОСОБА_6 не погоджується із висновком суду, що заборгованість виникла внаслідок самочинної зміни ним місця проживання дітей. Зважаючи на викладене, апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове, яким повністю задовольнити його вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Апелянт та представник Городоцького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області до суду не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника відповідача, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 26.07.2011 року. Від спільного проживання вони мають двох дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.02.2015 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 27.11.2014 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 52).

На виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №47301457 від 21.04.2015 року з примусового виконання виконавчого листа №554/17771/14-ц, виданого 09.04.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 400, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27.11.2014 року та продовжувати до досягнення дітьми повноліття.

Згідно довідки розрахунку Городоцького РВДВС від 05.06.2018 року №14.4-30/194 заборгованість ОСОБА_6 за виконавчим листом №554/17771/14-ц, що виданий 09.04.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави, за період з 27.11.2014 року по 01.06.2018 рік становить 9289, 49 грн. (а.с. 94).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини другої статті 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Суд першої інстанції вірно виходив із того, що норма ч. 2 ст. 197 СК України не може бути застосована до спірних правовідносин, адже обставини, на які посилається позивач, виникли внаслідок самочинної, без згоди матері дітей ОСОБА_4, зміни місця проживання дітей. Та позивачем не надано доказів, що заборгованість за аліментами виникла з вини особи, на користь якої присуджено аліменти, чи у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення для звільнення.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи і відповідають вимогам закону, на які суд посилався при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт в доводах на апеляційну скаргу зазначає, що положення ч. 2 ст. 197 СК України є спеціальною нормою матеріального права, яка дає право на звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, проте суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності будь-яких, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України, обставин, що мають істотне значення та могли б слугувати підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_4 претендує на аліменти, які по праву належать дітям є голослівними та жодними належними та допустимими доказами не підтверджені.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що остаточного вирішення питання щодо іншого місця проживання дітей, окрім фактичного в м. Городку за місцем проживання ОСОБА_6 не має, не заслуговують на увагу.

Так, рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 16.01.2018 року, що залишено без змін постановою Апеляційного суду Хмельницького області від 02.04.2018 року, визначено місце проживання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом із матірю ОСОБА_4 І на день постановлення оскаржуваного рішення зазначена постанова Апеляційного суду Хмельницької області вступила в законну силу, не була скасована чи змінена. А, тому посилання апелянта на невирішення питання щодо місця проживання дітей є необґрунтованими.

Доводи ОСОБА_6 про те, що діти з 31 травня 2017 року живуть разом із ним та перебувають на його утриманні, що є підставою для звільнення апелянта від заборгованості по сплаті аліментів, не можуть бути прийняті колегією суддів, адже зазначені обставини не впливають на обов'язок позивача виконувати рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, та не є підставою для звільнення від заборгованості по їх сплаті.

Разом з цим, рішенням Городоцького районного суду від 16.01.2018 року, що набрало законної сили від 02.04.2018 року, встановлено, що ОСОБА_6 самочинно без згоди матері ОСОБА_4 змінив місце проживання малолітніх дітей.

У той же час, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт перебування малолітніх дітей на утриманні саме батька.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що суд неправильно оцінив докази стосовно того, що діти сторін перебувають на утриманні позивача, як і доводи про те, що позивача слід звільнити від заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей, не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення позову у повному обсязі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, вони є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду першої інстанції по суті спору.

Відтак, на думку колегії суддів, рішення районного суду містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим, на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду від 08 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2018 року.

Судді: (підпис) ОСОБА_1

(підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк