АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

31 серпня 2018 року

м. Харків

справа № 642/5461/17

провадження № 22-ц/790/3991/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кругової С.С., Колтунової А.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Харківський приватний спеціальний загальноосвітній навчально-виховний комплекс «Фенікс»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс» про порушення прав дитини-інваліда з дитинства та відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання протиправним рішення педагогічної ради, скасування наказу, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова, постановлене 11 травня 2018 року, під головуванням судді Бондаренка В.В., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, про порушення прав дитини-інваліда з дитинства та відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання протиправним рішення педагогічної ради, скасування наказу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 01 вересня 2014 року її син - ОСОБА_2, інвалід з дитинства, ІНФОРМАЦІЯ_1, зарахований до першого класу Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс».

Наказом №1-у від 02 червня 2017 року ОСОБА_3 переведений до наступного, четвертого класу Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс».

За час навчання позивачка висловлювала претензії з приводу роботи навчального закладу, внаслідок чого директор ОСОБА_4 та класний керівник ОСОБА_5 почали гнобити дитину, намагаючись вижити його зі школи, посилаючись на різні надумані причини. 01 вересня 2017 року син не був присутнім у школі за станом здоровя, про що своєчасно 30 серпня 2017 року була попереджена класний керівник. 04 вересня 2017 року поштою, на адресу позивачки надійшов лист від директора ОСОБА_4 про надання висновку Психолого-медико-педагогічної консультації про можливість навчання сина в 2017/2018 навчальному році.

Внаслідок ситуації, яка склалася (грошові побори, переслідування сина) позивач була змушена звернутися до вищих органів освіти зі скаргами на протиправні дії керівництва Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс». 27 вересня 2017 року поштою вона отримала відповідь на скаргу Департаменту освіти Харківської міської ради про результати звернення, з якого їй стало відомо про те, що її сина відраховано зі складу учнів 4 класу наказом від 04 вересня 2017 року у звязку із суттєвим погіршенням його здоровя та неодноразовими випадками розгорнутих епілептичних нападів. Підставою для винесення такого наказу стало рішення педагогічної ради Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс» від 04 вересня 2017 року про відрахування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішення педагогічної ради та наказ винесені з грубим порушенням діючого Законодавства, тому позивач остаточно просила Визнати права дитини - інваліда з дитинства ОСОБА_3, - на освіту і навчання порушеними Харківським приватним спеціальним загальноосвітнім навчально - виховним комплексом «Фенікс»; визнати безпідставним та протиправним рішення педагогічної ради Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс» від 04.09.2017 про відрахування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; визнати незаконним і скасувати наказ № 9-у від 04.09.2017р. директора ОСОБА_6, постановлений на виконання рішення педагогічної ради Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс» від 04.09.2017р. про відрахування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; відновити становище, яке існувало до порушення прав дитини ОСОБА_3, шляхом поновлення його права на освіту і навчання в Харківському приватному спеціальному загальноосвітньому навчально-виховному комплексі «Фенікс».

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що на момент звернення до суду з вказаним позовом, порушене право дитини ОСОБА_3 було поновлене самостійно відповідачем, а отже у позивача на момент звернення до суду були відсутні підстави подавати позов, проте лише 26.04.2018 року у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 вперше повідомив суду, що наказ № 9-у від 04.09.2017 року про відрахування ОСОБА_3 скасований наказом по учбовому закладу № 11-у від 23.10.2017 року. Зазначає, що представник відповідача не надав жодних пояснень, чому суд не був повідомлений про існування цього наказу на протязі 5 місяців, тобто увесь час попереднього провадження, чому цей доказ не був наданий у порядку і строк, передбачений законом (разом із відзивом на позов).

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення до суду із позовною заявою, порушене право дитини-інваліда ОСОБА_2 було поновлене самостійно відповідачем по справі.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції таким, що відповідає обставинам справи.

Відповідно до частини 1 статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов*язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності орган державної влади, органу влади автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п*ятої статті 13 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 вересня 2014 року син позивачки ОСОБА_2, інвалід з дитинства, ІНФОРМАЦІЯ_1, зарахований до першого класу Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс».

Наказом №1-у від 02 червня 2017 року ОСОБА_3 переведений до наступного, четвертого класу Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс» (а.с.7).

04 вересня 2017 року відбулося засідання педагогічної ради Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс», на якому члени ради постановили відрахувати учня 4-го класу ОСОБА_2 зі складу учнів Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс» для дітей з особливими потребами у звязку з суттєвим погіршенням здоровя дитини (а.с. 144).

На підставі вказаного рішення 04 вересня 2017 року директором школи ОСОБА_4 був виданий наказ № 9-у про відрахування ОСОБА_2 зі складу учнів 4-го класу (а.с 146).

Згідно ст. 19 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на освіту. Для дітей з інвалідністю та осіб з інвалідністю з дитинства, які потребують опіки і стороннього догляду, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, за згодою батьків дітей або осіб, які їх замінюють, забезпечує навчання в загальноосвітніх та спеціальних загальноосвітніх навчальних закладах за відповідними навчальними програмами, у тому числі і в домашніх умовах.

За змістом п. 29, п. 30 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 778, порядок відрахування учнів із приватного закладу визначається його статутом та договором, укладеним з батьками або особами, які їх замінюють. Про можливе відрахування батьки учня (особи, які їх замінюють) повинні бути поінформовані не пізніше ніж за один місяць у письмовій формі. У двотижневий строк до можливого відрахування письмово повідомляється орган управління освітою за місцем проживання учня. За сприяння відповідного органу управління освітою такі учні переводяться до іншого навчального закладу. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право оскаржити рішення педагогічної ради закладу щодо відрахування дитини з гімназії (гімназії-інтернату), ліцею (ліцею-інтернату), колегіуму (колегіуму-інтернату), спеціалізованої школи з поглибленим вивченням окремих предметів до місцевого органу управління освітою.

Судом встановлено, що відрахування ОСОБА_3 відбулося з порушенням порядку, встановленого п. п. 29, 30 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою КМУ № 778 від 27 серпня 2010 року, щодо інформування батьків учня про можливе відрахування не пізніше ніж за один місяць у письмовій формі та повідомлення органу управління освітою за місцем проживання учня у двотижневий строк до можливого відрахування письмово.

У відповіді Департаменту освіти Харківської міської ради від 22 вересня 2017 року констатований факт встановлених порушень та надані рекомендації щодо приведення у відповідність до вимог закону наказу від 04 вересня 2017 року № 9-у

На виконання Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою КМУ № 778 від 27 серпня 2010 року, рекомендацій департаменту освіти Харківської міської ради 23 жовтня 2017 року директором Харківського приватного спеціального загальноосвітнього навчально-виховного комплексу «Фенікс» для дітей з особливими потребами ОСОБА_4 був виданий наказ №11-у від 23 жовтня 2017 року «Про скасування наказу від 04 вересня 2017 року №9-у» (а.с. 147).

Таким чином, на час звернення ОСОБА_1 до суду з вказаним позовом 30.10.2017 року, право її неповнолітнього сина на освіту і навчання було поновлено.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що про видання наказу №11-у від 23 жовтня 2017 року відповідач повідомив лише через п*ять місяців після звернення її до суду, в первісних поясненнях в суді представник позивача проти позову заперечував. Наказ №11-у від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 вважає сфальсифікованим.

Між тим, наказ №11-у від 23 жовтня 2017 року незаконним не визнаний, його належним чином посвідчена копія міститься в матеріалах справи.

Отже, оскільки права неповнолітнього сина ОСОБА_1 були поновленні відповідачем ще до звернення позивача до суду, тому правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова, постановлене 11 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_8