П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року

м. Харків

справа № 619/1259/18

провадження № 22-ц/790/3976/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів:

головуючого - Бровченко І.О.

суддів - Кружиліної О.А., Кіся П.В.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.

імена сторін:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА «СВ»

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА «СВ» Радутного Олександра Едуардовича на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 травня 2018 року в складі судді Нечипоренко І.М. по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА «СВ» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь в рахунок втраченого заробітку внаслідок зменшення професійної працездатності за період з 01 серпня 2017 року по 01 квітня 2018року - 11024,00грн одноразово, в рахунок втраченого заробітку внаслідок зменшення професійної працездатності за 3 роки наперед з 01 квітня 2018 року по 01 квітня 2021 року - 49608 грн., 1378,00грн щомісячно до відновлення професійної працездатності або зміни відсотків втрати професійної працездатності, матеріальну шкоду в розмірі 5095,00грн та моральну шкоду в розмірі 3000000 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що протиправними діями відповідача було заподіяно шкоду її здоров'ю, а також майнову та моральну шкоду, що є порушенням ч.ч.1,3 ст.23, ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України.

Під час підготовчого засідання представником позивача заявлено клопотання про призначення судово-медичної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, з залученням фахівців Клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», на вирішення якої поставити наступні питання: 1) Яка причина виникнення у ОСОБА_1 професійного захворювання - Пневмоконіоз (р/р 2/2), ЛНІ (один) ст.? 2) Час виникнення та розвитку (період формування) у ОСОБА_1 професійного захворювання - Пневмоконіоз (р/р 2/2), ЛН І (один) ст.? 3) чи існує прямий причинний зв'язок між професійним захворюванням ОСОБА_1 - Пневмоконіоз (р/р 2/2), ЛН І (один) ст. та умовами праці під впливом небезпечних та шкідливих виробничих факторів, за яких ОСОБА_1 підлягала дії пилу (кремнію діоксиду)? 4) Чи наявна у ОСОБА_1 підвищена чутливість (знижена резистентність) до шкідливих виробничих факторів - дії пилу (кремнію діоксиду)? 5) Чи могли виникнути у ОСОБА_1 патологічні зміни в організмі, обумовлені професійним захворювання - Пневмоконіоз (р/р 2/2), ЛН І (один) ст. за умови не перевищення в повітрі робочої зони пилу (кремнію діоксиду 1,0 мг/м куб при ГДК 1,0 мг/м куб)? 6) Чи маються ознаки динамічних змін у стані здоров'я ОСОБА_1 в бік погіршення? Чи є зазначені зміни у стані здоров'я ОСОБА_1 зворотними при усуненні шкідливих факторів та лікуванні? 7) Чи є виліковним професійне захворювання на Пневмоконіоз (р/р; 2/2), ЛН І (один) ст. та чи є у стані здоров'я ОСОБА_1 тенденція до виліковування та стійкого ви здоровлення.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 06.06.2017 рішенням ЦЛЕК №20/493 у ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання - «пневмоконіоз (р/р 2/2), ЛН І (один) ст.». При цьому, підвищена чутливість (знижена резистентність) організму до хімічних речовин, під дію яких вона підпадала під час роботи на підприємстві у неї відсутня, дане захворювання виникло у неї внаслідок тривалого вдихання та відкладання в легенях значної кількості пилу, у зв'язку з тривалою роботою, протягом 5 років і 2 місяців, в умовах дії пилу з вмістом діоксиду кремнію зі значним перевищенням ГДК 1,0 мг/м куб.

Представники відповідачів заперечували проти клопотання, посилаючись на те, що предметом спору є розмір відшкодування, а не ступінь ушкодження здоров'я. У ОСОБА_1 є підвищена чутливість (індивідуальні особливості організму) до хімічних речовин, шкідливі умови на підприємстві не перевищували встановлені норми.

Ухвалою Дергачівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2018 року призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Фірма «СВ» про стягнення шкоди комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського обласного бюро судово-медичної експертизи», з залученням фахівців Клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України». Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі представник ТОВ Фірма «СВ» - Радутний О.Е. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволені клопотання представника ОСОБА_3 про призначення експертизи, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування скарги зазначає, що предмет та питання експертизи явно виходять за межі позовних вимог. На момент подання позову позивач не вказав на необхідність отримання додаткових доказів. Суд самостійно визначився з правовою підставою призначення експертизи чим порушив принцип змагальності та диспозитивності. Матеріали справи містять достатні докази для вирішення справи по суті. Посилається на те, що судом необґрунтовано доручено проведення експертизи установі, яка територіально знаходиться у більш складному становищі для вивчення умов охорони праці на підприємстві відповідача. Для проведення експертизи не було залучено органи та установи, фахівців, які у галузі медицини та охорони праці раніше давали висновки щодо обставин, які мають значення для справи.

До апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник позивача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін посилаючись на те, що судом першої інстанції для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Зазначає, що професійне захворювання у ОСОБА_1 було встановлено в Державній установі «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України»Клініка професійних захворювань, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 75, проведення експертизи має бути доручено Київському обласному бюро судово-медичної експертизи», з залученням експертів Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України. Позивачем було запропоновано проведення експертизи в Київському обласному бюро судово-медичної експертизи, запропонований відповідачем Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз засл. Проф.. М.С. Бокаріуса не уповноважений проводити судово-медичні експертизи, інших пропозицій від сторін не надходило.

Заслухавши доповідь судді, пояснення з'явившихся учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Призначаючи експертизу, суд виходив з того, що позивач звернулася з позовом про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, і вважав, що є необхідність з'ясування питань, які зазначені у клопотанні про призначення експертизи, оскільки для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання та сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно ч.3 ст.102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити необхідні обставини неможливо; 2) сторонами ( стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.1 ст.104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.107 ЦПК України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на її користь в рахунок втраченого заробітку внаслідок зменшення професійної працездатності за період з 01 серпня 2017 року по 01 квітня 2018року - 11024,00грн одноразово, в рахунок втраченого заробітку внаслідок зменшення професійної працездатності за 3 роки наперед з 01 квітня 2018 року по 01 квітня 2021 року - 49608 грн., 1378,00грн щомісячно до відновлення професійної працездатності або зміни відсотків втрати професійної працездатності, матеріальну шкоду в розмірі 5095,00грн та моральну шкоду в розмірі 3000000 грн.

З метою з'ясування обставин, а саме щодо причини виникнення у ОСОБА_1 професійного захворювання Пневмоконіоз, час виникнення та розвитку (період формування) професійного захворювання, щодо існування прямого причинного зв'язку між професійним захворюванням та умовами праці під впливом небезпечних та шкідливих виробничих факторів, наявність у ОСОБА_1 підвищеної чутливості (знижена резистентність) до шкідливих виробничих факторів - дії пилу (кремнію діоксиду), щодо можливості виникнення патологічних змін в організмі, обумовлених професійним захворювання - Пневмоконіоз, динамічних змін у стані здоров'я ОСОБА_1 в бік погіршення та чи є вони зворотними при усуненні шкідливих факторів та лікуванні і чи є виліковним професійне захворювання на Пневмоконіоз, входить до предмету доказування і їх встановлення потребує спеціальних знань.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом поставлені питання для проведення експертизи в оскаржуваній ухвалі виходять за межі позовних вимог, в ухвалі не порушено жодного питання узгодженого з предметом цивільного спору не відповідають дійсності.

Щодо доручення проведення експертизи установі, яка територіально знаходиться у більш складному становищі для вивчення умов охорони праці на підприємстві відповідача, яка не має належної компетенції в сфері охорони праці та не залучення органів та установ, фахівців, які у галузі медицини та охорони праці раніше давали висновки щодо обставин, які мають значення для справи не є підставою для скасування ухвали. Питання щодо вимог охорони праці на підприємстві відповідача судом перед експертами не ставилось.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність у справі документів, які свідчать про стан здоров'я позивача і на думку відповідача є достатніми для розгляду справи по суті, колегія суддів не враховує, оскільки наявні в матеріалах справи документи не містять відповіді на поставлені судом перед експертами питання.

Згідно п.4 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Призначаючи експертизу, суд першої інстанції діяв в межах вищезазначених зазначених вимог процесуального закону, сприяючи всебічному з'ясуванню обставин справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали про призначення у справі судової експертизи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Тому зупинення провадження у даній справі у зв'язку із призначенням експертизи відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 104 ЦПК України, тобто постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА «СВ» Радутного Олександра Едуардовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в частині перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі. В іншій частині постанова оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді