Провадження №2/359/2343/2018
Справа №359/6370/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що 31 грудня 2013 року помер його батько ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Котляревського, 29. За час свого життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповів ОСОБА_1 Позивач звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Котляревського, буд.29.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився. Надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його.

Представник Рогозівської сільської ради Бориспільського району також не зявився. Сільський голова ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та повністю покладається на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 31 грудня 2013 року помер ОСОБА_2 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його імя (а.с.8).

За час свого життя, а саме: 09 серпня 2011 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем Рогозівської сільської ради Бориспільського району ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №175, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде йому належати на день смерті, заповів ОСОБА_1 (а.с.9).

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи №204/2014, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.35). Таким чином він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2

Згідно з ч.1 ст.1273 цього ж Кодексу спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шестимісячного стоку з дня відкриття спадщини.

В свою чергу, ОСОБА_5 відмовилась від прийняття належної їй обовязкової частки спадщини, що підтверджується відповідною заявою, поданою до Бориспільської районної державної нотаріальної контори (а.с.36).

Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2

Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок. Про що отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1305/02-31 від 31 липня 2018 року (а.с.19).

Згідно даних погосподарської книги №17 Рогозівської сільської ради на 2016-2020 роки, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Котляревського, 29 (номер обєкта погосподарського обліку 1474-3), належав ОСОБА_2 Вказана обставина підтверджується довідкою №598 від 02 серпня 2018 року, виданою Рогозівською сільською радою Бориспільського району (а.с.11).

Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок по вул. Котляревського, 29 в с. Рогозів Бориспільського району житловий будинок був побудований у 1985 році (а.с.15-18).

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з положенням ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 .

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця ОСОБА_6 виникло право власності на вказаний будинок.

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Тому суд вважає за допустиме визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Котляревського, буд.29.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.3 ч.2 ст.331, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Рогозів, вул. Котляревського, буд.29, що належав ОСОБА_2, який помер 31 грудня 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 грудня2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський