Справа № 462/4017/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н.М.

за участю секретаря Фрейдун А.М.

розглянувши у приміщенні суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -

встановив:

03 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, у якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №41 в будинку №94 по вул. Повітряна у м. Львові та примусово зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою; зареєструвати його за адресою АДРЕСА_1, по місцю проживання батька ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується технічним паспортом та свідоцтвом на право власності. Відповідно до довідки про склад сімї виданої ЛКП «Левандівка» № 8216 у квартирі зареєстровано двоє людей, а саме мама позивачки ОСОБА_3 і відповідач по справі ОСОБА_2 Відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, проте, з травня 2015 року та по сьогоднішній час у зазначеній квартирі не проживав та не зявляється, що підтверджується актами складеними комісією ЛКП «Левандівка». Відповідач, який не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки, відповідач, не проживає за вищевказаною адресою, не сплачує комунальні послуги, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються але нараховуються, чим обєктивно порушуються права позивача, тому позивач вимушений звернутися з позовом до суду та просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 18.10.2018 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у наявних в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № 9103 від 26.11.2002 року квартира, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, 94/41 на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, виданої 13.06.2018 року ЛКП «Левандівка», у квартирі, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, 94/41 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (мама позивача) та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 4).

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований з 14.11.2014 року, однак не проживає в спірній квартирі.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у спірній квартирі яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, 94/41 стверджується актами ЛКП «Левандівка» від 11.01.2018 року (а.с. 5), від 22.06.2017 року (а.с.6) та від 26.06.2018 року (а.с.7), згідно яких відповідач ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає за вищевказаною адресою з 2015 року по даний час.

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №41 в будинку № 94 по вул. Повітряна у м. Львові.

Щодо позовних вимог про примусове зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за вказаною адресою та реєстрацію його за адресою АДРЕСА_1, по місцю проживання батька ОСОБА_2, то суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаних вимог слід відмовити, оскільки суд не вправі зобовязати особу вчинити певні дії.

Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає процедуру реєстрації місця проживання особи, зокрема ч. 1 ст. 6 цього Закону передбачає, що «Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобовязані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання».

Окрім того, згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду. Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, тобто, рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації, а тому в цій частині в позові слід відмовити.

Таким чином, оскільки зняття з реєстрації місця проживання відповідача є похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, а його відсутність унеможливлює таке зняття, суд приходить до висновку про відмову у даній частині позовних вимог за безпідставністю.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У звязку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 41 в будинку № 94 по вул. Повітряна у м. Львові.

У задоволенні позовних вимог про примусове зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою: м. Львів, вул. Повітряна, 94/41 та за реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1, по місцю проживання батька ОСОБА_2 - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Суддя: