Справа № 161/9867/18
Провадження № 2/161/2905/18
У Х В А Л А

04 вересня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

В складі головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

прокурора Довган Н.Я.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд» до ОСОБА_3 про витребування майна з незаконного чужого володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Військовий прокурор Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд» звернувся в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що до військової прокуратури Луцького гарнізону надійшло звернення директора ДП МОУ «Західвійськбуд» з приводу вжиття заходів щодо повернення на користь держави в особі даного підприємства приміщень складу №28 та №29, які знаходяться у м.Луцьку по вул. Ківерцівській, 1. За результатами проведеного на підставі вказаного звернення вивчення військовою прокуратурою Луцького гарнізону встановлено, що 15.12.2003 року філіалом ДП МОУ «Західвійськбуд» - 20 Управлінням начальника робіт та приватним підприємством «Кедр - Плюс» укладено договір купівлі-продажу №20, відповідно до якого ДП МОУ «Західвійськбуд» продав, а ПП «Кедр-Плюс» купив приміщення складу №28 та № 29 у м. Луцьку по вул. Ківерцівській, 1. Відповідно до акту прийому-передачі від 30.12.2003 року у цей же день директор ПП «Кедр-Плюс» прийняв у власність вищевказане нерухоме майно. У подальшому, 30.09.2008 року рішенням Львівського апеляційного суду у справі №04/65-12 задоволено позов військового прокурора Луцького гарнізону та вищезазначений договір купівлі-продажу визнано недійсним з моменту укладення та застосовано двосторонню реституцію. Вказане рішення суду набрало законної сили, проте до даного часу вищевказане нерухоме майно у власність держави в особі ДП МОУ «Західвійськбуд» не повернуто. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час приміщення складу №29 перебуває у власності ОСОБА_3.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, будівлю складу № 29 літера Б-1, загальною площею 648,9 кв.м. у м.Луцьку по вул. Ківерцівській, 1 та зобовязати останню звільнити та передати вказану будівлю Міністерству оборони України в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд», . Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь військової прокуратури Західного регіону України.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Представник відповідача звернувся суд з клопотанням про залишення даної позовної заяви без руху, яку мотивує тим, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, вимогам, встановленим у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на таке.

Ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п. 2. ч. 1 ст. 176 ЦПК України) дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте, що позивач у позовній заяві не зазначив ціни позову, а крім того в додатках до позовної заяви не долучено звіт субєкта оціночної діяльності про визначення дійсної (ринкової вартості) майна, що підлягає витребуванню.

Відповідно до ч 4 ст. 177 ЦПК України , до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, яка є вимогою майнового характеру, однак дана вимога не оплачена судовим збором.

Підстав звільнення позивача від сплати судового збору, встановлених ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», чи наявності у позивача передбачених ст. 5 цього Закону пільг щодо сплати судового збору, з матеріалів позову не вбачається.

За позовну вимогу майнового характеру сплачується судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу необхідно належним чином сплатити судовий збір та надати суду квитанцію про проведення оплати.

П. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Вказана норма процесуального закону кореспондується з приписами ч. 5 ст. 95 ЦПК України, відповідно до якої, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Слід зазначити, що відповідно до вимог пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003 "Вимоги до оформлювання документів", який затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55, засвідчення копій документів здійснюється шляхом проставляння відмітки зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищенаведеним вимогам процесуального закону, позивачем додано до позову копії документів, не засвідчених належним чином. Крім того, частина копій документів неможливо прочитати.

Відповідно до ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усуну недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усуну недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

Проте, суд, після відкриття провадження у справі, встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому у відповідності до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд» до ОСОБА_3 про витребування майна з незаконного чужого володіння залишити без руху і надати строк для усунення недоліків, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Івасюта