Житомирський апеляційний суд
Справа №291/598/18 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія 71 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Талько О.Б.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №291/598/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області, Виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Гренада 2010» про встановлення факту трудового каліцтва, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Митюк О.В. в смт Ружині,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила встановити факт нещасного випадку під час виконання нею трудових обов'язків оператора АЗС №63. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 2015 року працювала у приватному підприємстві ТОВ «Гренада 2010» на посаді оператора АЗС №63, за строковим трудовим договором з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю. 15 квітня 2015 року під час виконання нею трудових обов'язків, у результаті нещасного випадку вона отримала травму ніг, а саме: закритий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, потрапила до травматологічного відділення Ружинської центральної районної лікарні. У подальшому, була направлена до Житомирської обласної лікарні для оперативного втручання, їй поставлено апарат Іллізарова. ОСОБА_1 зазначала, що довгий час знаходилася на лікуванні. Акт про нещасний випадок на виробництві, роботодавцем не складався і їй не вручався. Товариство з обмеженою відповідальністю «Гренада 2010" на даний час ліквідовано. Так як, від встановлення факту настання нещасного випадку на виробництві залежить здійснення нею права на страхові виплати, вона змушена звертатися до суду.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно досліджено обставини та докази по справі. Зазначає, що судом не було взято до уваги що виробнича травма підтверджується випискою із історії хвороби та показами свідків. А тому, виправити бездіяльність ТОВ «Гренада 2010» про незафіксований нещасний випадок на виробництві за відсутністю форми Н-1 неможливо, так як, товариство ліквідоване. Тому, відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ №1232 від 30.11.2011, у разі ліквідації підприємства, встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала доказів про те, що вона зверталася до ТОВ "Гренада -2010" із заявою про розслідування нещасного випадку та з яких причин не було проведеного його розслідування.

Однак погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Встановлено, що, ОСОБА_1 з 08.04.2015 згідно наказу №101к була прийнята на посаду оператора АЗС №63 ТОВ «Гренада 2010» за строковим трудовим договором з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, на якій перебувала до 23 жовтня 2015 року. 24.10.2015 прийнята по переводу оператором АЗС №63 за строковим трудовим договором з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, 18.05.2016 була звільнена з посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Із довідки, наданої головним лікарем КУ «Ружинського РЦ ПМСД» Боденчуком О.А. вбачається, що ОСОБА_1 в період з 15.04.2015 по 17.05.2016 періодично перебувала на лікуванні в Ружинській ЦРЛ з діагнозом: переломом лівої в/г кістки та лівої м/г кістки. Після отримання травм й проходження курсу лікування, комісією МСЕК, 13.10.2015 ОСОБА_1 було встановлено III групу інвалідності.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначала, що 14.04.2015 о 19 год. 00 хв., вона заступила на свою зміну АЗС №63, в ніч на 15.04.2015 прибув бензовоз із паливно - мастильними матеріалами. О 7 годині ранку, 15.04.2015, отримавши дозвіл від майстра АЗС №63 ОСОБА_5, разом із старшим оператором ОСОБА_6, повністю розгрузили бензовоз. Після зливу пального, за правилами приймання палива на АЗС, позивач повинна була впевнитися у відсутності залишків його у секціях бензовозу, з цією метою, вилізла на цистерну бензовоза. Впевнившись у відсутності палива у цистерні, під час спуску по драбині, не втримавшись, впала донизу та отримала травми. Внаслідок отриманих травм вона була доставлена до Ружинської ЦРЛ водієм підприємства.

Законом України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року №2694-Х11 (в редакції Закону України від 21листопада 2002 року 229-1У), що діє на час розгляду справи, ст. 22 передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

На час розгляду справи діє Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232.

Відповідно до п.8 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232 (далі-Порядок), про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосереднього здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці, чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги потерпілому.

Абзац 2 пункту 10 Порядку зазначає, що роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов'язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Відповідно до п. 23 цього Порядку нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).

У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи.

З матеріалів справи вбачається, що АЗС №63, на якій з позивачкою трапився нещасний випадок розміщена в смт Ружині Житомирської області. Підприємство ТОВ «Гренада 2010» на якому працювала ОСОБА_1 ліквідовано без правонаступника. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Гренада 2010» ( код 37320735) припинено, про що внесено відповідний запис від 06 вересня 2017 року. ТОВ «Гренада 2010», , як страхувальник знято з обліку в управління виконавчої дирекції Фонду в Харківській області 11 вересня 2017 року.

Так, згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Виходячи з норм процесуального права відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб'єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Якщо ж судом встановлено, що відповідач не є зобов'язаним за вимогою позивача, такий відповідач визнається неналежним. Установлення цієї умови є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Проте, виключно позивач, наділений правом визначати коло відповідачів, визначати предмет та підстави позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за захистом свого порушеного права звернулася до суду із позовом, у якому відповідачем вказала Головне управління Держпраці у Харківській області, незважаючи на те, що місцем настання нещасного випадку є смт Ружин Житомирської області.

В ході розгляду справи судом першої інстанції клопотань та/або заяв щодо заміни відповідача у даній справі, залучення співвідповідачів позивачем не заявлялося, а відповідно судом і не вирішувалося.

Відтак, вимоги до відповідача Головного управління Держпраці у Харківській області, є необґрунтованими, оскільки належним відповідачем у справі повинно бути Головне управління Держпраці у Житомирській області, проте вимог до цього відповідача позивач не заявляв.

А тому, пред'явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав, викладених вище.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду із позовною заявою до належного відповідача.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 21 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді