Справа № 183/1689/18
№ 2/183/1917/18
08 серпня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
29 березня 2018 року ОСОБА_1 № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 21 842,95грн.
Ухвалою суду від 30 березня 2018 року було відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що в липні 2002 року ОСОБА_2, на склад сімї з трьох осіб, була надана окрема, що належить військовому відомству однокімнатна квартира АДРЕСА_1, в яку він та члени його сімї, а саме: дружина - ОСОБА_3, донька ОСОБА_4 вселилися на підставі ордера, виданого Гвардійською КЕЧ району від 12.07.2002 року № 105. На імя ОСОБА_2 був відкритий особовий рахунок № 319.
Зазначає, що відповідачі користуються наданими їм позивачем послугами, але фактично не виконують зобовязання по сплаті цих послуг, а саме, не здійснюють плату за житлову площу та комунальні послуги, в результаті чого у останніх виникла заборгованість перед позивачем за період з 01.02.2015 року по 31.12.2017 року в сумі 21 842,95 грн., яка складається з: заборгованості по квартплаті та комунальним послугам 18 425,95 грн.; 3% річних 645,59 грн.; інфляційних втрат 2 771,41 грн.
В звязку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району просило суд стягнути на його користь з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 21 842,95 грн.,судові витрати в сумі 1762,00 грн.
Представник позивача ОСОБА_1 № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, будули належним чином повідомленими про місце, дату і час розгляду справи, будь-яких заяв та клопотань від останніх не надходило, в звязку з чим проведений заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори.
У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2ОР., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 12.07.2002 року являються наймачами та споживачами житлово-комунальних послугквартири № 32 в будинку № 4 по вулиці Лісна в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, а також зареєстровані та фактично проживають в зазначеній квартирі, що підтверджується ордером від 12.07.2002 року № 105, виданого Гвардійською КЕЧ району, особовим рахунком № 319, довідкою БУ № 2 Гвардійської КЕЧ району про місце реєстрації та склад сімї від 16.02.2018 року за № 89.
Згідно ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги.
На підставі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
Матеріалами справи підтверджено, що в період з 12.07.2002 рокута по теперішній час відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, позивачем надаються житлово-комунальні послуги, плата за надання яких нараховувалася за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до даних інформації про стан особового рахунку № 319, відкритого на імявідповідача ОСОБА_2, в період з 01.02.2015 року по 31.12.2017 року відповідачами не здійснювалася оплата за отримані житлово-комунальні послуги, що призвело до утворення заборгованості в сумі 18 425,95 грн., що підтверджується розрахунком.
Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.
Згідно п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані житлово-комунальні послуги належним чином не виконували, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по оплаті за надані послуги у розмірі 21 842,95 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат та 3%-х річних, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд, приймаючи до уваги, що відповідачі в судове засідання не з'явилися, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надали, а в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують порушення відповідачами умов оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, надані позивачем, а тому, вважає,оскільки у звязку із несплатою відповідачами за отримані житлово-комунальні послуги позивачу було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат відповідно до наданих розрахунків також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. ст.141,164 ЦПК України, з відповідачівпропорційно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду в сумі 587,33 грн. з кожного, що підтверджується платіжними дорученнями № 109 від 19.02.2018 року та № 183 від 23.03.2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 162 ЖК України, п. 5 ч. 3ст. 20, ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,п.1ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХIIз наступними змінами і доповненнями, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, ст.ст. 11, 509, 625ЦК України, ст. ст.10,12,13,141,164,263,265,280-284,288 ЦПК України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2018 року.

Суддя Д.І. Городецький