Провадження № 2/761/5781/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцев Д.О.

при секретарі Ставничий Н.В.

позивач ОСОБА_1

відповідач не з'явився

представник третьої особи Ольховська О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Деснянська районна у м.Києві державна адміністрація, Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким просить суд позбавити ОСОБА_3, 1978 року народження, батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які перебували у зареєстрованому шлюбі з квітня 2010 року до січня 2015 року, мають спільну доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Разом з тим, позивач вказує, що після розлучення відповідач не бере участі у вихованні своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток та взагалі матеріально її не підтримує.

За вказаних обставин та посилаючись на положення ст. 164 СК України, позивачка вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав, адже він, в порушення вимог ст.150 СК України, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та фактично самоусунувся від виховання та утримання своїх дітей, щодо чого, серед іншого, відповідач й сам не заперечив в своїх письмових поясненнях, наданих Службі у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації.

Ухвалою від 04.06.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за цим позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання у справі на 13.08.2018 року.

Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник третьої особи Шевченківської районної держаної адміністрації у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач у підготовче засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, 13.08.2018 року на адресу суду надійшла заява відповідача, в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі, а розгляд справи просив проводити за його відсутнустю.

Третя особа Деснянська районна державна адміністрація свого представника в підготовче засідання не направила, надіславши при цьому заяву, в якій просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за відсутністю її представника.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випаду визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку, передбаченому ст.200 ЦПК України.

Вислухавши позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 30.04.2010 року по 22.01.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку: ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданого 12.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві.

Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, в якості обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньку, зазначає, що після розлучення і по цей час відповідач не бере участі у вихованні своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток та взагалі матеріально їх не підтримує, що, в свою чергу, свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками та самоусунення від виховання та утримання своїх дітей.

Так, як вбачається зі змісту висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.02.2018 року за №102/03/31-1464 щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, Комісією з питань з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було з'ясовано, що згідно характеристики дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №795 ОСОБА_3 за період відвідування (з серпня 2015 року по травень 2017 року) дитиною дошкільного закладу, жодного разу не приводив та забирав дитину з садочку, не був присутнім на святкових ранках, не приймав участі в заходах дошкільного закладу.

Крім того, відповідно до пояснень відповідача, наданих Службі у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації за місцем реєстрації місця проживання, останній 15.03.2017 року надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його доньки.

Вказані обставини відповідач підтвердив й в своїй заяві про визнання позову.

Враховуючи інтереси дітей, Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4

Вимогами ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, як роз'яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по належному вихованню та утриманню своїх дітей знайшли своє підтвердження в підготовчому засіданні та визнані самим відповідачем, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Деснянська районна у м.Києві державна адміністрація, Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Крім того, порядку, визначеному ст.ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 200, 229, 258, 259, 263-266, 268, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 23.08.2018 року.

Суддя: