Справа № 706/1344/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді: Орендарчука М.П. при секретарі: Пізняк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Христинівка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі подачі позовної заяви з приводу спільного сумісного майна подружжя.

До подачі позовної заяви ОСОБА_1, просить суд накласти арешт на спірне майно, а саме, автомобіль марки Сузукі ОСОБА_2, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1, д.н. СА 0028ВО, заборонивши вчиняти дії щодо відчуження цього майна власником гр. ОСОБА_3 чи іншими особами.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Як встановлено, у ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити засоби забезпечення позову, в тому числі шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Тобто арешт на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

Документи, які додані позивачем не свідчать, не підтверджують, що автомобіль марки Сузукі ОСОБА_2, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1, д.н. СА 0028ВО належить відповідачці або в майбутньому сторонам у справі.

Жодних правовстановлюючі документи на автомобіль марки Сузукі ОСОБА_2, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1, д.н. СА 0028ВО, підтверджуючих право власності відповідача станом на 7 вересня 2018 року (часу звернення із заявою про забезпечення позову) суду не надано.

Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, хто на цей час є власником вказаного спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, відповідно до вищевказаної норми закону, суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику про необхідність надання додаткових доказів щодо власника спірного майна.

У разі неможливості отримання вказаних доказів самостійно, позивач має право звернутися до суду в порядку, передбаченому ст.ст. 116-118 ЦПК України, із заявою про забезпечення доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність на цей час правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вказане клопотання є передчасним.

Окрім цього, у заяві про забезпечення позову позивачем на порушення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, не вказані пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що заявник не позбавлений можливості на повторне звернення до суду із заявою після усунення умов, що були підставою для відмови в задоволені заяві.

Копію цієї ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: М.П Орендарчук