Справа № 353/349/15-ц
Провадження № 4-с/353/3/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мануляка Ю.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Драгомирецької О.М.,

заявника-боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, у якій просив суд визнати неправомірними рішення головного державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника від 25.07.2018 рокута зобовязати головного державного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №56850905 від 25.07.2018 та постанову про арешт майна боржника №56850905 від 25.07.2018.

Скарга обґрунтовується тим, що 25.07.2018 року головним державним виконавцем Тлумацького районного відділу ДВС ГТУЮ в ОСОБА_2 - Франківській області ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа №353/349, виданого 22.06.2018 року Тлумацьким районним судом, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення в солідарному порядку з мене та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/0025/74/86647 від 21.03.2008 року (згідно договору поруки №014/0025/74/86647 від 21.03.2008 року) станом на 04.02.2015 року в сумі 15152.20 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 253480.08 грн., а саме 14158,43 доларів США (236855,37 грн.) заборгованість за кредитом. 993,77 доларів США (16624,71 грн.) заборгованість за відсотками, а також стягнути 5000 грн. пені за прострочення сплати кредиту та відсотків та 1442,45 грн. відшкодування витрат позивача по сплаті судового збору.Також державним виконавцем в наведеній постанові прийнято рішення про стягнення виконавчого збору у розмірі 25992 грн.22 коп. Крім наведеного, 25.07.2018 року державний виконавець, постановою наклав арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

Вказані постанови є неправомірними, так як відповідно до п.2 ч.І ст. 22 ЗУ « Про виконавче провадження» №606-1 від 21.04.1999 року, в редакції, чинній на момент набрання вищенаведеним рішенням суду законної сили, строк предявлення виконавчого листа до виконання становив один рік.

Згідно наведеного виконавчого листа, рішення Тлумацького районного суду від 30.07.2015 року по справі №353/349/15-ц набрало законної сили 1 серпня 2015 року і строк звернення виконавчого листа до виконання становив до 11 серпня 2016 року.

Таким чином стягувач пропустив строк звернення до виконання виконавчого листа, оскільки із відповідною заявою у державну виконавчу службу звернувся тільки 25.07.2018 року.

Посилання державного виконавця в постанові про відкриття виконавчого провадження на ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-8, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, і яким встановлений: трьохрічний строк звернення до виконання виконавчого документа з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили є помилковим, оскільки ч. 1 ст. 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Відповідно до ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином правовідносини АТ «ОСОБА_4 Аваль» з приводу звернення виконавчого листа до виконання виникли з 11.08.2015 року і закінчились 11 серпня 2016 року, тобто до набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року.

Також стаття 12 Закону №1404-8 за своєю правовою природою не відноситься до нормативно - правового акта, який помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Наведена стаття, як і Закон №1404-8 в цілому не містить прямої вказівки щодо надання зворотної дії в часі статті 12 вказаного Закону, а саме, що її дія поширюється на виконавчі листи, строк звернення яких на момент набрання чинності Законом №1404-8 закінчився.

Що стосується абзацу 5 Перехідних та прикінцевих положень ЗУ «Про виконавче провадження №1404-8, в якому законодавець, нехтуючи принципом «правової визначеності» закріпленим Конституцією України, Європейською конвенцією з прав людини, зазначив, «що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом», то вказана норма не може бути застосована для прийняття до виконання виконавчого листа №353/349/15 - ц, оскільки наведений виконавчий документ виданий 22.06.2018 року, тобто після набрання чинності Законом №1404-8.

Згідно ч.ч.1,2 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом. Державний виконавець, не провівши жодного фактичного стягнення, безпідставно прийняв рішення про стягнення з боржника виконавчого збору.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої вимоги з підстав наведених у скарзі. Просив задовольнити скаргу у повному обсязі.

Представник Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду. Однак, подав до суду відзив на скаргу, який обґрунтовується тим, що Тлумацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в ОСОБА_2 - Франківській не погоджується із вимогами скарги у звязку із ти, що згідно абзацу 5 Перехідних та прикінцевих положень ЗУ «Про виконавче провадження № 1404-8 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом», тобто строк предявлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05.10.16 року, предявляються в строки встановлені цим законом, тобто в продовж З років (стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження»). Просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1

Представник стягувача АТ «ОСОБА_4 Аваль» в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду. Однак, подав до суду заяву в якій просить розгляд скарги провести без його участі.

Частиною 2 ст.450 ЦПК України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши скаргу, додані до скарги документи та матеріали справи № 353/349/15-ц, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно копій постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника від 25.07.2018 року, винесених головним державним виконавцем Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, у виконавчому провадженні №56850905 було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №353/349, виданого 11.08.2015 року, згідно ст. ст. 3,4,24-27 Закону України «Про виконавче провадження», та накладено арешт на майно боржника, згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

З копії виконавчого листа встановлено, що Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області видано 22 червня 2018 року виконавчий лист на підставі рішення від 30 липня 2015 року у справі № 353/349/15-ц. Вказане рішення набрало законної сили 11 серпня 2015 року, а строк предявлення виконавчого листа до виконання 11 серпня 2016 року.

Виконавчий лист видано на підставі заяви представника АТ «ОСОБА_4 Аваль» від 21.06.2018 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 11.08.2015) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 25.07.2018), виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, а строки для виконання рішення встановлюються з наступного дня після набрання ним законної сили.

Пунктом 5 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 25.07.2018) передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що трьохрічний строк предявлення до виконання виконавчого документа поширюється на виконавчі документи, які видані як до так і після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» 05 жовтня 2016 року.

Оскільки виконавчий лист, на підставі якого було винесено оспорювані постанови, виданий 22.06.2018 року, то строк предявлення даного виконавчого документа до примусового виконання становить три роки з часу набрання рішенням законної сили, тобто до 11 серпня 2018 року.

Помилкове зазначення в оскаржуваних постановах дати видачі виконавчого листа 11.08.2015 року не є підставою для їх скасування, а судом у виконавчому листі зазначено 11.08.2016 року як строк предявлення виконавчого листа до виконання на підставі ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 11.08.2015).

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимоги скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірним рішення головного державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.07.2018 року та зобовязання головного державного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №56850905 від 25.07.2018 року.

Відмова у задоволенні вищезазначеної вимоги скарги виключає задоволення вимоги скарги про визнання неправомірним рішення головного державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 25.07.2018 року та зобовязання головного державного виконавця скасувати постанову про про арешт майна боржника №56850905 від 25.07.2018 року, оскільки, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення і накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Стягнення виконавчого збору також було здійснено головним державним виконавцем у порядку передбаченому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 25.07.2018).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.258-260, 353, 450-453 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити повністю у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними рішень головного державного виконавця Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника від 25.07.2018 року та зобовязання головного державного виконавця Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №56850905 від 25.07.2018 року та постанову про арешт майна боржника №56850905 від 25.07.2018 року.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області або через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Мануляк Ю.В.