Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1370/18

Номер провадження: 2-о/511/60/18

18 грудня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Іванової О. В.,

при секретарі судового засідання Кириловій І.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Роздільнянська міська рада Одеської області про встановлення факту проживання однією сімєю з спадкодавцем-,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він, ОСОБА_1, 06 червня 1962року народження проживав із спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 01 грудня 2017року, однією сім'єю з серпня 2017 року та до дня його смерті 01 грудня 2017 року, тобто до відкриття спадщини, за адресою: м. Роздільна вул. Північна(колишня ОСОБА_5),буд.16.

Свої вимоги мотивував тим, що він з серпня 2017року проживав з батьком ОСОБА_4 однією сім'єю за адресою: м. Роздільна вул. Північна(колишня ОСОБА_5),буд.16. За час спільного життя разом вели сумісне господарство, він сплачував комунальні послуги, купував для батька їжу, одяг, ліки. 01.12.2017 року його батько ОСОБА_4 помер. Оскільки батько за життя заповіту не залишив, а після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: м. Роздільна вул. Північна (колишня ОСОБА_5), буд.16, він є єдиним спадкоємцем, однак при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він пропустив строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини; він не відмовився від спадщини і фактично її прийняв, тому вважав, що спадщину прийняв фактом спільного проживання, просив суд встановити факт проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на 01 грудня 2017 року.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 в нотаріальній конторі.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та надав пояснення по суті справи. Стверджував, що коли його батько захворів та потребував допомоги, він в серпні 2017 року переїхав до нього до дому, де він його доглядав за життя, дбав про його здоровя, доглядав за господарством та пасікою, коли його батько помер, він його поховав, а сам залишився жити в батьківській хаті, де проживаю і зараз. Оскільки він вчасно до нотаріуса не звернувся у звязку зі складними сімейними обставинами, встановлення вказаного факту йому потрібно для оформлення спадкових справ.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи заяви підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив, що дійсно заявник ОСОБА_1 з серпня 2017 року проживав разом зі своїм батьком в м. Роздільна по вул. Північна (колишня ОСОБА_5), буд.16.

Представник заінтересованої особи Роздільнянської міської ради Одеської області ОСОБА_3, в судовому засіданні з доводами заяви погодилася та не заперечувала про задоволення заяви, оскільки вказаний факт підтверджений в ході судового розгляду.

Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, вивчивши у судовому засіданні доводи заяви, розглянувши надані заявником документи та матеріали, звіривши копії документів з оригіналами в ході судового засідання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що мати заявника ОСОБА_6 померла 12 травня 2015 року, його батько ОСОБА_4 помер 01 грудня 2017 року (а. с. 8, 10).

За життя ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності належав житловий будинок, розташований за адресою: м. Роздільна вул. Північна(колишня ОСОБА_5), буд.16, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 159 від 31.12.2009 року на підставі якого у Реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься відповідний запис щодо нерухомого майна з реєстраційним номером 25151838. (а. с. 11;12).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його матір'ю зазначена померла ОСОБА_7 та батько померлий ОСОБА_4 (а. с. 9).

Згідно паспорту заявника його місце реєстрації зазначено: м. Одеса, пров. Обсерваторний, буд.№2/6 кв. 169.(а.с.5, зворотна сторона).

Відповідно до довідки виконавчого комітету міської ради № 1941 від 19.06.2018 року ОСОБА_4, який помер 01.12.2017 року був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня ОСОБА_5), буд.16 та до дня його смерті разом з ним проживав його син ОСОБА_1 (а. с. 13).

Згідно письмових пояснень свідків від 18.06.2018 року свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджено факт спільного проживання заявника разом зі своїм батьком ОСОБА_4 у період з серпня 2017 року по день його смерті 01.12.2017 року, а також факт ведення спільного господарства та здійснення ним поховання, як матері так і батька. (а.с.14-18).

Вказані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свої письмові пояснення підтвердили безпосередньо і в судовому засіданні.

Заявник усно звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса ОСОБА_10 за № 215/02-14 від 19.06.2018 року (а. с. 7).

Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 53493271 від 29.09.2018 року, виданої Роздільнянським районним нотаріальним округом щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась. (а. с. 37-38).

У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, а в судовому засідання доведений факт постійного проживання заявника та його батька ОСОБА_4 на день його смерті починаючи з серпня 2017 року, тому суд прийшов до висновку про задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 19, 76-81, 211, 258-259, 263-265, 293-294,315,352,354ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Роздільнянської міської ради Одеської області про встановлення факту проживання однією сімєю з спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з його батьком ОСОБА_4, за адресою: м. Роздільна вул. Північна (колишня ОСОБА_5), буд.16 з серпня 2017 року та до дня його смерті 01 грудня 2017 року, тобто на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через Роздільнянський районний суд Одеської області відповідно до п.15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 20.12.2018 року.

Суддя: О. В. Іванова