КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 755/17300/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/593/2018

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача Желепи О.В..

суддів: Рубан С.М., Музичко С.Г.

секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства &q?ри;Укрсоцбанк&q?со; на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є. 11 травня 2018 року, у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю &q?ьн;Торговий Дім Фаворит&quФа;, Публічне акціонерне товариство &q?ри;Укрсоцбанк&q?со;, Богунський відділ державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанов,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою, у якій просить:

- Визнати дії старшого державного виконавця Богунського ВДВС м.Житомир ГТУ у Житомирській області Крученюк А.С щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №51067701 від 13 травня 2016 року за виконавчим листом №6-5904/2011 виданого 30 квітня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва неправомірними.

- Скасувати постанову старшого державного виконавця Богунського ВДВС м.Житомир ГУ у Житомирській області Крученюк А.С про відкриття виконавчого провадження провадження №51067701 від 13 травня 2016 року за виконавчим листом №6-5904/2011 виданого 30 квітня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва.

- Визнати дії старшого державного виконавця Богунського ВДВС м.Житомир ГТУ у Житомирській області Крученюк А.С щодо винесення постанови від 10 листопада 2016 року про арешт коштів боржника ОСОБА_2 в «Житомирському обласному АТ«Ощадбанк» номер рахунку НОМЕР_1 » за виконавчим провадження №51067701 від 13 травня 2016 року відкритим за виконавчим лист №6-5904/2011 виданого 30 квітня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва неправомірними.

- Скасувати постанову старшого державного виконавця Богунського ВДВС м.Житомир ГТУ у Житомирській області Крученюк А.С про арешт коштів боржника від 10 листопада 2016 року ОСОБА_2 в «Житомирському обласному AT «Ощадбанк» номер рахунку НОМЕР_1 за виконавчим провадження №51067701 від 13 травня 2016 року відкритим за виконавчим лист №6-5904/2011 виданого 30 квітня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва неправомірними.

Скаргу обґрунтовує тим, що виконавчий документ №6-5904/2011 пред&quei;явлено до виконання 31 травня 2016 року, тобто з пропуском установлених строків.

Також посилається на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, чим була позбавлена можливості самостійно виконати рішення суду.

З цих же міркувань вважає протиправною постанову про накладення арешту та додатково зазначає, що постанова про арешт коштів не містить чіткої суми, в межах якої необхідно накласти арешт, а банківської установи, у якій вказано знаходження коштів, не існує. Також вказує на те, що постанова містить посилання на відповідь податкового органу, проте не вказано дати цієї відповіді. Окрім того, у зобов'язанні наявні два солідарних боржника, проте державний виконавець не з&q? я;ясував обставин виконання рішення перед тим як накладати арешт.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 травня 2018 року скаргу задоволено, вирішено:

Визнати дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області КрученюкаАнтона Сергійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51067701 від 13 травня 2016 року неправомірними.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Крученюка Антона Сергійовича про відкриття виконавчого провадження ВП №51067701 від 13 травня 2016 року за виконавчим листом №6-5904/2011, виданим 30 квітня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва.

Визнано дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області КрученюкаАнтона Сергійовича щодо винесення постанови від 10 листопада 2016 року про арешт коштів боржника ОСОБА_2 в Житомирському обласному АТ «Ощадбанк» м.Житомир, номер рахунку НОМЕР_2 неправомірними.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Крученюка Антона Сергійовича про арешт коштів боржника від 10 листопада 2016 року у виконавчому провадженні ВП №51067701.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ПАТ &qu№5;Укрсоцбанк&qu>

В апеляційній скарзі посилається на те, що виконавчий лист неодноразово пред'являвся до виконання, так, постановою від 28 січня 2016 року він був повернутий, а в травні 2016 року пред'явлений повторно, проте суд не дослідив цих обставин. Відтак, оскільки не було правових підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, то і підстави для скасування постанови про арешт коштів також відсутні, оскільки чинність цієї постанови суд пов'язав із постановою про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.8 ч.1Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник скарєника доводи скарги не визнав.

Державний виконавець залишив вирішення скарги на розсуд суду.

Представник банку до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, державного виконавця, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, 30 квітня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення третейського суду видано два дублікати виконавчих листів у справі №6-5904/2011 про солідарне стягнення з ТОВ «Торговий Дім Фаворит» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1 723 337,45 грн. та третейських витрат в розмірі 17633,37 грн. щодо ОСОБА_2 (а.с. 102, 209).

Строк пред'явлення виконавчих листів до виконання зазначено - до 02 травня 2016 року.

Заява про примусове виконання рішення від 28 квітня 2016 року щодо третейських витрат зареєстрована Богунським ВДВС міста Житомира ГТУЮ юстиції у Житомирській області 11 травня 2016 року (а.с. 100).

Заява про примусове виконання рішення від 28 квітня 2016 року щодо заборгованості надіслана цього ж дня та отримана Богунським ВДВС міста Житомира ГТУЮ юстиції у Житомирській області засобами поштового зв'язку 06 травня 2016 року (а.с. 211-215).

13 травня 2016 року старшим державним виконавцем ВДВС міста Житомира ГТУЮ юстиції у Житомирській областіКрученюком A.C. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51067701 щодо заборгованості (а.с.103).

10 листопада 2016 року старшим державним виконавцем ВДВС міста Житомира ГТУЮ юстиції у Житомирській областіКрученюком A.C. винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.109).

Встановивши, що виконавчий лист пред'явлено до виконання поза межами строків, що у ньому зазначені, суд дійшов висновку про неправомірність відкриття виконавчого провадження. Оскільки державним виконавцем неправомірно відкрито виконавче провадження, суд дійшов висновку про неправомірність постанови про арешт коштів.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам Закону.

Відповідно до матеріалів справи, виконавчі дії здійснювались у період дії Закону України &qu>№606-XIV від 21 квітня 1999 року (втратив чинність 05 жовтня 2016 року, крім ст.4).

Статтею 22 цього Закону визначено строк пред&qu6-;явлення до виконання виконавчого листа протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

З наданої до апеляційної скарги копії постанови старшого державного виконавця ВДВС міста Житомира ГТУЮ юстиції у Житомирській області Петрусь С.А. від 28 січня 2016 року у виконавчому провадженні №47481173 щодо виконавчого листа №6-5904/2011, виданого 30 квітня 2015 року відносно боржника ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, убачається про повернення виконавчого документу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України &quiz;Про виконавче провадження&q?та;, якою передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

На час розгляду справи в суді першої інстанції зазначена постанова була відсутня у справі, проте про її наявність мало б бути відомо суду першої інстанції з даних заяви про примусове виконання рішення від 28 квітня 2016 року, у якій стягувач описує обставини про повернення виконавчого документу.

Частиною 5 ст.47 Закону України &q? с;Про виконавче провадження&quпо; передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред&qu> ;явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відтак, пред&q?оз;явлення 28 квітня 2016 року виконавчого документу до виконання вчинено із дотриманням ст.22 Закону України &qu:1;Про виконавче провадження&qusp;, оскільки виконавчий лист пред&qu&n;явлено до виконання в межах одного року.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України &qut;;Про виконавче провадження&qut;; державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Доводи скарги щодо не направлення у передбачений законом строк боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що унеможливило виконати рішення добровільно, не співвідносяться із заявленими у скарзі вимогами, тобто не є такими, що можуть вплинути на їх задоволення або відхилення.

Дії державного виконавця після того, як ним правомірно відкрито виконавче провадження, можуть бути предметом оскарження, проте оскільки виконавче провадження відкрито з дотриманням вимог закону, то відсутні підстави стверджувати про незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження. Скасування постанови не відновить прав боржника, призведе до порушення прав стягувача та суперечитиме закону в частині законності відкриття виконавчого провадження.

Посилання представника скаржника на те, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року банку було відмовлено в поновленні строку, колегія суддів не приймає, оскільки зі змісту вказаної ухвали вбачається, що в задоволені цих вимог було відмовлено через те, що строк на час звернення банком з заявою про його поновлення не був пропущений.

Посилання на те, що виконавець відкривав провадження за дублікатом, видача якого була скасована, апеляційним судом 17 травня 2017 року, також не приймаються. тому, що суд скасовуючи ухвалу районного суду. передав питання на новий розгляд, а під час нового розгляду остаточним рішенням суду була видача дублікату виконавчого листа.

Та обставина, що банк його після липня 2017 року так і не отримав правового значення не має, оскільки в даній справі виконавець відкривав провадження в 2016 році, за виконавчим документом, в якому строк пред'явлення його до виконання був вказаний до 02 травня, проте на пошту, як свідчать надані банком докази виконавчий документ був зданий в квітні 2016 року, а тому не був пропущений.

Відповідно до ч.6 ст.70 ЦПК України, в редакції, яка діяла в 2016 році, строк не вважався пропущеним. якщо до його закінчення заява, інші документи здано на пошту.

Відтак, унаслідок неповного з&qu62;ясування обставин справи, суд першої інстанції допустив неправильне з&q?ці;ясування необхідних обставин, наслідком чого стало неправильне вирішення справи. Оскільки висновки суду щодо постанови про арешт ґрунтуються на неправомірності постанови про відкриття виконавчого провадження, то вони також є необґрунтованими. При цьому, звертаючись до суду із скаргою скаржник обґрунтовувала незаконність арешту іншими підставами.

Перевіряючи доводи скарги в частині постанови про арешт коштів колегія суддів виходить з наступного.

10 листопада 2016 року старшим державним виконавцем ВДВС міста Житомира ГТУЮ юстиції у Житомирській областіКрученюком A.C. винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в Житомирському обласному АТ «Ощадбанк» м. Житомир, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. (а.с.109)

В постанові зазначено, що арешт накладається у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.11 Закону України &qut;;Про виконавче провадження&qug=; державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно із ч.2 ст.25 Закону України &q?ст;Про виконавче провадження&qu ; арешт може бути накладений одночасно із відкриттям виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.57 цього Закону постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до ч.3 ст.57 цього Закону постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

08 листопада 2016 року ДПС України державну виконавчу службу повідомлено про наявність у ОСОБА_2 рахунку в (дослівно) ФЖИТОМИРСЬКЕ ОБЛАСНЕ АТОЩАД М.ЖИТОМИР.

18 листопада 2016 року Філією-Житомирське обласне управління АТ &q? с;Ощадбанк&q?мл; повідомлено про прийняття до виконання постанови про арешт коштів та вказано про наявність на вказаному рахунку 4468,87 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скарги щодо постанови про арешт коштів в частині, що постанова містить посилання на відповідь податкового органу, проте не вказано дати цієї відповіді;

Щодо останнього доводу колегія суддів все ж таки вважає за необхідне нагадати, що згідно із положеннями Закону України &qu'>;Про виконавче провадження&q?аж; сторони, зокрема і боржник, зобов'язані інформувати державного виконавця про обставини, що впливають на виконання рішення.

Доводи скарги в частині, що постанова про арешт коштів не містить чіткої суми, на який необхідно накласти арешт, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до п.8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд також вважає за необхідне стягнути з боржника на користь банку, понесені ним витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381, 383, 390,451 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства &qu9,;Укрсоцбанк&qu, ; задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 травня 2018 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю &quif;Торговий Дім Фаворит&qupa;, Публічне акціонерне товариство &qus=;Укрсоцбанк&que=;, Богунський відділ державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанов - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства &q?ва;Укрсоцбанк&q?же; судовий збір в розмірі 1762 грн.00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13.12.2018 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді С.М. Рубан

С.Г. Музичко