Постанова

Іменем України

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 367/3315/16-ц

провадження № 61-11077св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Виконавчий комітет Бучанської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Харченко Катерина Володимирівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2016 року в складі судді Оладько С. І. таухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2016 року в складі колегії суддів: Кулішенка Ю. М., Кашперської Т. Ц., Фінагєєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Бучанської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_5, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К. В., про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_8, з яким вона проживала з січня 2001 року однією сім'єю більше 13 років.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є його діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_5

З січня 2001 року ОСОБА_8 займався будівництвом житлового будинку на АДРЕСА_1. За період сумісного проживання вони фактично за спільні кошти завершили будівництво цього будинку, однак на час смерті ОСОБА_8 будинок не був зданий до експлуатації.

З середини 90-х років ОСОБА_8 страждав на ряд захворювань, з 2007 року стан його здоров'я став погіршуватись, він майже перестав рухатись, вона змушена була надавати йому допомогу.

ОСОБА_4 зазначала, що встановлення факту її проживання однією сім'єю з ОСОБА_8 необхідно для вирішення питання про встановлення належності їй та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності незавершеного будівництвом житлового будинку на АДРЕСА_1. Відповідачі цей факт не визнають.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не довела факт того, що вона з січня 2001 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживала однією сім'єю із ОСОБА_8

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2016 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з'ясували обставини справи, неправильно застосували норми чинного законодавства.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина.

Спадкоємцями першої черги є діти ОСОБА_8: ОСОБА_5 та ОСОБА_5

05 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса Харченко К. В із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8

08 грудня 2014 року нотаріус повідомив позивача про необхідність надання документів на спадкове майно, у тому числі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 256 ЦПК України 2004 року суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Разом з тим суд вважав, що викладені в позовній заяві обставини, на які посилалась ОСОБА_4, не знайшли свого підтвердження.

Оцінюючи показання свідків у сукупності з іншими доказами у справі, їх достовірність та переконливість, суд першої інстанції, з висновком якого погодися суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав ставити під сумнів показання свідків з боку відповідачів, оскільки вони підтверджені матеріалами справи та не були спростовані в суді.

Надані позивачем на підтвердження своїх вимог гарантійні талони на придбання побутової техніки та замовлення на придбання будівельних матеріалів протягом 2013 -2014 років суд не взяв до уваги, оскільки в них не зазначено ким придбано товар, за які кошти, в них також не зазначено адресу доставки.

Також суд обґрунтовано відхилив акти депутата ОСОБА_9, оскільки відповідно до статті 58 ЦПК України 2004 року ці докази не є належними.

Інших доказів на підтвердження спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету у цей період заявник не надав.

Установивши обставини справи з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд дійшов правильного висновку, що факт проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 2001 року до 2014 року є недоведеним.

Касаційна скарга не містить посилань на обставини, які не були враховані судами або не встановлені при ухваленні рішень по суті позову, також не містить посилань, які саме докази не були враховані, які висновки судів не відповідають обставинам справи та які норми матеріального права були порушені або неправильно застосовані при вирішенні справи по суті.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

С.Ю. Мартєв

С.П. Штелик