Провадження №2-н/523/820/18
СУДОВИЙ НАКАЗ
Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
Згідно ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.
05.12.2018 р. судом отримано інформацію з відділ обліку та моніторінгу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника, відповідно до якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 02.07.2018р. змінила прізвище на «ОСОБА_3».
Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Згідно зі ст.68,162 Житлового Кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 статті 615 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом - ст.625 ЦК України.
На порушення вимог ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМ України від 26.07.1999 року №1357, які регулюють відносини між споживачами електричної енергії та енергопостачальниками, споживач своєчасну оплату за спожиту електричну енергію в повному обсязі не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість.
Згідно ст.ст. 141, 168 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 176 грн. 20 коп., сплачений заявником, підлягає стягненню на його користь з боржника.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника - ч.1 ст.167 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 161, 163, 167, 168 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 615,625 ЦК України, ст.ст.67, 68, 162 ЖК України, ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.42 «Правил користування електричною енергією для населення», ст.4 Закону України «Про судовий збір»,
Копію наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя: