КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2032/2018
У Х В А Л А

6 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 359/2311/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яка подана представником ЛитвиненкоОленою Леонідівною, на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року, постановлене у складі судді Яковлєвої Л.В.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

26 березня 2018 року ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.02.2011 року у розмірі 11516 грн. 97 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг підписала Заяву № б/н від 14 лютого 2011 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов'язання виконав та надав обумовлені договором кошти, в свою чергу позичальник умови договору не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 лютого 201 1 року у розмірі 11516 грн. 97 коп., яка складається з: нарахованих відсотків за користування кредитом - 4956 грн. 14 коп., нарахованої пені - 6613 грн. 97 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 524 грн. 62 коп.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко О.Л. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на його незаконність, не повне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що суд першої інстанції неправильно витлумачив та застосував положення ч. 1 ст. 634 ЦК України. З копії анкети-заяви чітко вбачається, що позичальник висловив згоду про укладення договору та особистим підписом це засвідчив. Сама процедура укладення даного договору не передбачає підписання позичальниками стандартних Умов та правил надання банківських послуг, а факт ознайомлення з цими Умовами позичальників засвідчується відповідними записами та їх підписами в заяві. Укладення між банком та відповідачем виду договору, передбаченого ч. 2 ст. 1067 ЦК України, підтверджується змістом заяви, в якій зазначається, що відповідач своїм підписом приєднується і зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах банку, що складають договір банківського обслуговування.

Із матеріалів справи вбачається, що анкета-заява від 14.02.2011 року має ознаки кредитного договору, містить відповідні умови, які підписали обидві сторони, при укладанні договору відповідач був ідентифікований. Згідно з випискою по картрахунку банк встановив кредитний ліміт та позичальник отримав картку. Відповідач після отримання картки та ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Рух коштів по рахунку картки свідчить про користування кредитним лімітом та часткове погашення боргу. Підписання позичальником зазначеної анкети-заяви від 14.02.2011 року, активація нею картки, користування картковим рахунком та часткове погашення заборгованості свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток.

Звертала увагу, що відповідач укладання чи не укладання кредитного договору не оспорював, не доведено, що підпис не належить відповідачу, розрахунок заборгованості не спростував, не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов'язань, зустрічних позовних вимог не заявляв, таким чином судом помилково відмовлено в позовних вимогах. Крім того, зазначала, що відповідач не звертався до Банку про надання йому будь-якої інформації в письмовій або електронній формі. У виписці по рахунку відповідач проінформований про розмір відсоткової ставки та не виявляв жодної незгоди із розміром відсоткової ставки та сумою наданого кредиту.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутність у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження у цій справі необхідно зупинити до розгляду справи № 754/13763/15-ц Великою Палатою Верховного Суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, тому дійшов висновку про відмову у задоволені позову у зв'язку із недоведеністю позивачем заявлених ним позовних вимог.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 754/13763/15ц за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року, оскільки колегія суддів вирішила відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14.

При цьому колегія суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду вважала, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме ця редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Враховуючи викладене та обставини, на які посилається представник позивача в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинити апеляційне провадження у цій справі до розгляду справи № 754/13763/15-ц Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись ст. ст. 252 ЦПК України, суд

ухвалив:

Зупинити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №754/13763/15-ц.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.