Справа №756/4452/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судових засідань Довгалець Н.М.

за участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, вказуючи, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дочку ОСОБА_5, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дитини, хоча працює та має заробіток.

Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття, та компенсувати 60 000 (шістдесят тисяч) грн. за період 10 місяців повного утримання неповнолітньої дочки.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задоволити. Додатково пояснила, що відповідач приховує свій дійний дохід, крім того для утримання дитини зяла кредит, який наразі не погасила. Відповідач обіцяв надати допомогу, однак не надає.

Відповідач в заяві на ім'я позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 1 006 (одна тисячі шість) грн. 25 коп. з урахуванням його заробітної плати. Просить справу розглянути без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в Рівненській області. Після припинення шлюбних відносин, дитина сторін проживає з позивачем.

Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Будь-які письмові договори про сплату аліментів сторони не укладали.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 8 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» установлено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн.

Тобто, для забезпечення гармонійного розвитку дитини кожному з батьків з 1 січня 2018 року необхідно на її утримання надавати не менше - 930 грн. 00 коп.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до ст. 182 СК України.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у приписах ч.2 ст.182 СК України.

У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивачу важко одній утримувати дитину. Наразі разом із дитиною проживають в м.Київ.

Згідно із договору оренди від 02 серпня 2017 року ОСОБА_2 орендує однокімнатну квартиру, орендна плата за яку складає 7 000 (сім тисяч) грн. Дитина сторін проживає разом із позивачем.

Тобто позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача.

Враховуючи інтереси дитини сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, який, будучи працездатною, молодою людиною, маючи задовільний стан здоров'я, інших аліментних зобов'язань не має, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст.184 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 3 500 (три тисячі п'ятсот) грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повнолітня.

Проте суд, не погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів, оскільки остання не довела про доцільність їх стягнення в такому розмірі.

На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання.

Крім того, позивач довела факт ухилення відповідача від утримання дитини з 06.07.2017 року, що підтверджується роздруківкою повідомлень з мобільного телефону з програми "Viber", з яких вбачається, що відповідач не надавав позивачці коштів на утримання дитини.

За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по справі.

Керуючись ст. 180-184, 192 СК України, ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисячі п'ятсот) гривень 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту ухилення ОСОБА_3 від сплати коштів на утримання дитини , - з 06.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована: АДРЕСА_1, проживає : АДРЕСА_2, РОНКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований: АДРЕСА_3, фактично проживає: АДРЕСА_4, РОНКП НОМЕР_2.

Суддя Д.В. Пацко