справа №176/2879/18
провадження №2-з/176/2/18
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2018 р. суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши заяву ОСОБА_1, подану до предявлення позову про забезпечення позову, який вона має намір подати до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить постановити ухвалу, якою накласти арешт на транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на ОСОБА_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, шляхом заборони будь-яким чином розпоряджатись, відчужувати та використовувати транспортний засіб.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилалась на те, що має намір звернутись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом до колишнього чоловіка ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля TOYOTA CAMRY, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який був придбаний в період шлюбу та оформлений на колишнього чоловіка. Оскільки транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відповідно може бути пошкоджений в ході експлуатації, що призведе до зниження його вартості, або право володіння ним може бути передане третім особам, що унеможливить виконання рішення суду, тому ОСОБА_1 змушена звернутись із даною заявою до суду.

Вивчивши дану заяву, дослідивши матеріали, додані до неї суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування заявника, його місцезнаходження або місце проживання чи перебування, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із поданої позивачем заяви про забезпечення позову, вона не в повній мірі відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України, а саме не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Також, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом накладання арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову, згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такій захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3 ст.77 ЦПК України).

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами фак існування автомобіля TOYOTA CAMRY, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та належність цього автомобіля на праві власності саме ОСОБА_2

Таким чином, доводи заявника, що спірний автомобіль був придбаний під час шлюбу і на даний час автомобіль належить ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження.

При цьому суд наголошує, що право власності на автомобіль виникає з моменту його державної реєстраці у відповідних державних органах - сервісних центрах МВС, про що видається відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу власнику. Докази відповідної реєстрації спірного автомобіля за ОСОБА_2 заявником не надано.

Також, заявник у своїй заяві не зазначив доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача, не надала підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду.

Враховуючи викладене підстав для накладення арешту на вказаний автомобіль суд не вбачає. Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до предявлення позову, який вона має намір подати до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3