Справа № 453/546/18
№ провадження 2/453/347/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 грудня 2018 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області та ОСОБА_2, з участю третьої особи Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, про визнання права власності на ? частину житлового будинку у порядку спадкування за законом,

та позовом ОСОБА_2 до Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину житлового будинку у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 10.05.2018 року звернулася у суд із позовом до відповідачів Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області та ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, розташованого у с. Урич Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, буд. 23, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 04.11.2007 року у с. Урич Сколівського району Львівської області.

Ухвалою судді від 18.06.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 20.08.2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 08.11.2018 року звернулася у суд із позовом до відповідачів Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області та ОСОБА_3, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, розташованого у с. Урич Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, буд. 23, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 04.11.2007 року у с. Урич Сколівського району Львівської області. При цьому, щодо господарських споруд, то просила визнати за нею право власності на половину сходів, огорожі, воріт та хвіртки, а такі господарські будівлі, як гараж, три сараї та погріб просила виділити їй повністю, взамін на відмову у спадкуванні вбиральні.

Ухвалою судді від 08.11.2018 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та надано термін на усунення недоліків позовної заяви у запропонований термін.

Ухвалою судді від 24.11.2018 року, після усунення недоліків, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 03.12.2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Одночасно цивільну справу № 453/1348/18, провадження № 2/453/571/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, обєднано в одне провадження з цивільною справою № 453/546/18, провадження № 2/453/347/18, за позовом ОСОБА_3 до Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області та ОСОБА_2, з участю третьої особи Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом та продовжено їх спільний розгляд по суті.

Розгляд справи по суті відбувся 13.12.2018 року.

Позов ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що 04.11.2007 року у с. Урич Сколівського району Львівської області помер її батько ОСОБА_5, а мати ОСОБА_6 - 07.11.1994 року. Після смерті батька відкрилась спадщина, місцем відкриття якої є с. Урич Сколівського району Львівської області. До спадкового майна входять: квартира № 22 на вул. Коваліва, 43 у м. Бориславі Львівської області, грошовий вклад у ПАТ КБ «ПриватБанк», гараж № 127 в автокооперативі по експлуатації гаражів «Сигнал» на вул. Коваліва в м. Бориславі; будинок № 23 на вул. Шевченка у с. Урич Сколівського району Львівської області та земельні ділянки. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її сестра ОСОБА_2, інших спадкоємців немає. Завідувачем Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області ОСОБА_7 відкрита спадкова справа № 360/2008 р. від 21.02.2008 року та видано наступні документи щодо спадщини батька ОСОБА_5: свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.07.2017 року, на ? частку квартири № 22 на вул. С. Коваліва, 43 у м. Борислав Львівської області, ОСОБА_7 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2017 року, Свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 16.08.2017 р., реєстр. № 645, спадкова справа № 360/2008 р. на депозитний вклад в ПАТ КБ «ПриватБанк». Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 30.03.2009 року визнано за нею, та її сестрою у рівних частинах право власності на гараж № 127 в автокооперативі по експлуатації гаражів «Сигнал» на вул. Коваліва в м. Бориславі. До спадкового майна входить і будинок № 23 на вул. Шевченка в с. Урич Сколівського району Львівської області, що належав її батьку, який постійно проживав в ньому, але у КП ЛОР «Стрийське МБТІ» цей обєкт нерухомого майна не зареєстровано. Про належність будинку спадкодавцю свідчить довідка від 28.01.2012 року № 814, видана Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області, технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 12.10.2017 року, будинкова книга, довідка Стрийського МБТІ від 19.10.2017 року № 2392. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей будинок, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 23 на вул. Шевченка в с. Урич Сколівського району Львівської області. Просить на підставі ст. ст. 16, 1218-1223, 1268-1270 ЦК України позов задовольнити.

Позов ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що 04.11.2007 року в с. Урич Сколівського району Львівської області помер її батько ОСОБА_5, а мати ОСОБА_6 померла 07.11.1994 року. Після смерті батька відкрилась спадщина, місцем відкриття якої є с. Урич Сколівського району Львівської області. Після смерті батька ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається зі житлового будинку та належних до нього таких господарських будівель і споруд: сходи, гараж, сараї, погріб, колодязь, вбиральня, ворота, хвіртка, огорожа, що розташовані по вул. Шевченка № 23 в с. Урич. Зазначає, що до дня смерті батько постійно проживав в даному будинку. Вона допомагала батьку доглядати, ремонтувати, утримувати будинок, будівлі та споруди, земельні ділянки від розкрадання та нищення. Цим займається досі, бо періодично приїжджає в село та доглядає за будинком. Стверджує, що ОСОБА_8 не цікавиться станом будинку та не здійснює його догляд. Просить на підставі ст. ст. 15, 1216-1218, 1220-1223,1261, 1268-1270 ЦК України позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити у повному обсязі. Щодо позовних вимог ОСОБА_2 до неї, то покладається на розсуд суду.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити у повному обсязі. Щодо позовних вимог ОСОБА_3, то не заперечую проти їх задоволення частково, зокрема з урахуванням своєї позиції щодо розподілу у натурі господарських споруд.

Представник відповідача Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області сільський голова ОСОБА_9 07.11.2018 року за вх. № 5398 подала заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області. При вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи Сколівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 26.06.2018 року за вх. № 3077 подав заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, а при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та розяснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, 04.11.2007 року у с. Урич Сколівського району Львівської області у віці 75 років помер ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 485623, виданого повторно 06.10.2017 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а. с. 8).

Спадщина відкрилася у день смерті спадкодавця ОСОБА_5, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_5 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав. Відтак, спадкування після його смерті повинно відбуватись за законом.

Спадкоємцями прав та обовязків за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5, які у встановленому порядку прийняли спадщину, є позивачі як діти спадкодавця. Так, на виконання вимог ст. ст. 1258 та 1261 ЦК України позивач ОСОБА_3 20.07.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, посвідчене державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області ОСОБА_7 (спадкова справа № 360/2008) та зареєстрованого у реєстрі за № 500 (а. с. 122). Зазначеним свідоцтвом про право на спадщину законом охоплено право спадкодавця ОСОБА_5 на ? ідеальну частину квартири № 22 в будинку № 43, яка знаходиться за адресою: Львівська область, м. Борислав, вул. Коваліва, ? котрої той свого часу успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_6 Успадковані частки кожного з позивачів у такій квартирі становлять: ? частка квартири у позивача ОСОБА_3 та ? частка у позивача ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину на ? частку квартири ще не видано. Також, 20.07.2017 року позивачем ОСОБА_3 отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на іменні прості, бездокументарні акції в кількості 63 штук, вартістю 0.25 грн. за штуку, загальною номінальною вартістю 15,75 грн., з відповідними дивідендами, які знаходяться у ПАТ «Укрнафта» депозитарною установою якого є ПрАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» в м. Київ, і належали померлому на підставі Виписки про стан рахунку в цінних паперах, виданої ПрАТ ФК «Укрнафтогаз» 08.05.2015 року за вих. № 0805/2. Свідоцтво про право на спадщину на ? частку іменних простих, бездокументарних акцій видано спадкоємцю ОСОБА_3 (спадкова справа № 360/2008, реєстр. № 502) Свідоцтво про право на спадщину на ? частку іменних простих, бездокументарних акцій ще не видано (а. с. 124 ).

Детально перевіряючи права та обовязки, які належали зазначеному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у с. Урич Сколівського району Львівської області по вул. Шевченка, 23, котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом зясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцем відповідних прав та обовязків з вказаного приводу.

Так судом встановлено, що вказаний будинок збудований у 1902 році. Загальна площа такого будинку становить 80,6 кв. м., з яких житлова площа 35,9 кв. м., а решту 44,7 кв. м. допоміжна. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1. У 1960, 1970, 1980 та 1992 роках у межах зазначеного домоволодіння побудовані господарські споруди три сараї (позначені у технічному паспорті літерами В, Д, Е), гараж (позначений у технічному паспорті літерою Б), сходи (позначені у технічному паспорті літерою а1), вбиральня (позначена у технічному паспорті літерою Г), ворота № 1, хвіртка № 2, огорожа № 3, погріб (позначений у технічному паспорті літерою П) та колодязь (позначений у технічному паспорті літерою К). Наведені вище обставини стверджуються належно засвідченою копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 12.10.2017 року КП ЛОР «Стрийське МБТІ» на замовлення спадкоємців (а. с. 20-23). Цим-же документом стверджується й те, що вказаний вище житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів.Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують позивачі, то орган місцевого самоврядування в особі Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області зобов'язаний був видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_5, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що, незважаючи на викладене вище, спадкодавець ОСОБА_5 своє право власності в органах БТІ не зареєстрував (не оформив). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

У матеріалах справи наявні довідка Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області від 28.01.2012 року за вих. № 814 (а. с. 15), технічний паспорт на житловий будинок від 29.05.1990 року (а. с. 16-19), будинкова книга (а. с. 24-25) з інформацією про власника спірного домоволодіння та землекористувача виділеної під забудову такого домоволодіння земельної ділянки, котрим є спадкодавець ОСОБА_5.

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність належних доказів на підтвердження правомірності забудови земельної ділянки у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де відсутня відмітка про самочинне будівництво, а також довідки органу місцевого самоврядування із інформацією про правомірність забудови. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення.

Судом також встановлено, що позивачі, які прийняли спадщину у встановленому порядку, зверталася до приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_10 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак одержали відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів, а також довідки Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської областіпро належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_5. Після вчинення вказаних дій позивачі звернулися до суду.

Як уже йшлося вище, позивачі вправі успадкувати усі права спадкодавця ОСОБА_5, оскільки інших спадкоємців після його смерті, які б у встановленому порядку прийняли спадщину і не відмовилися від неї, немає.

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачами право власності по ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 80,6 кв. м., житловою площею 35,9 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) із сходами (позначені у технічному паспорті літерою «а1») та господарськими спорудами гаражем (позначений у технічному паспорті літерою Б), трьома сараями (позначені у технічному паспорті літерами В, Д, Е), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), погребом (позначений у технічному паспорті літерою П), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою «к»), воротами № 1, хвірткою № 2, огорожею № 3, розташований у с. Урич Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, буд. 23, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 04.11.2007 року.

Разом з тим, оскільки такі частки кожного із спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_5 є рівними, а тому суд, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних доказів із залученням спеціальних знань щодо конкретизації запропонованого позивачем ОСОБА_2 розподілу господарських споруд та відсутності при цьому відхилення від визначених ідеальних часток, вважає такі вимоги позивача ОСОБА_2 передчасними, у звязку з чим вони до задоволення не підлягають.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення у повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_2 до часткового задоовлення.

Судові витрати у справі слід залишити за позивачами.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 80,6 кв. м., житловою площею 35,9 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) із сходами (позначені у технічному паспорті літерою «а1») та господарськими спорудами гаражем (позначений у технічному паспорті літерою Б), трьома сараями (позначені у технічному паспорті літерами В, Д, Е), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), погребом (позначений у технічному паспорті літерою П), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою «к»), воротами № 1, хвірткою № 2, огорожею № 3, розташований у с. Урич Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, буд. 23, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 04.11.2007 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 80,6 кв. м., житловою площею 35,9 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) із сходами (позначені у технічному паспорті літерою «а1») та господарськими спорудами гаражем (позначений у технічному паспорті літерою Б), трьома сараями (позначені у технічному паспорті літерами В, Д, Е), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), погребом (позначений у технічному паспорті літерою П), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою «к»), воротами № 1, хвірткою № 2, огорожею № 3, розташований у с. Урич Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, буд. 23, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 04.11.2007 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстроване місце проживання: 88015, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстроване місце проживання: 82100, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Відповідач: Підгородецька сільська рада Сколівського району Львівської області; місцезнаходження: 82612, Львівська область, Сколівський район, с. Підгородці, вул. С. Бандери, буд. 88; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04370589.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області; місцезнаходження: 82600, Львівська область, м. Сколе, вул. Чайківського, буд. 6; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02899523.

Суддя В.Я. Микитин

Повне рішення складене 20 грудня 2018 року.