Провадження № 6/761/595/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бєлінської Ілони Віталіївни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2018 року державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Бєлінська І.В. звернулась до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, а саме до квартири АДРЕСА_1.

Подання державним виконавцем мотивовано тим, що на виконанні у Шевченківському РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві перебуває виконавче провадження № 45812253 з примусового виконання виконавчого листа № 761/26297/14-ц, виданого 10.12.2014 року Шевченківським районним судом м.Києва, за яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 05.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. 12.12.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45812253, однак, станом на 01.05.2018 року виконавчий документ боржником не виконується, внаслідок чого у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за боржником на праві приватної спільної часткової власності зареєстрована 1/2 частина квартири АДРЕСА_1. Так, єдиним майном, на яке за виконавчим документом можливо звернути стягнення на даний час є вказана частина квартири. При цьому, можливо припустити, що у вказаній квартирі також можуть бути речі, належні боржнику, та на які, згідно Закону, можливо звернути стягнення з метою фактичного повного виконання виконавчого документа. Під час виходу державного виконавця за вказаною адресою, з метою проведення перевірки майнового стану боржника, доступу до зазначеної квартири боржником надано не було, про що було складено відповідний акт, а тому зазначені обставини свідчать про свідоме невиконання боржником законних вимог державного виконавця, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, однак у матеріалах подання просив суд здійснювати розгляд за його відсутності.

Враховуючи строки розгляду подання, суд вважає за можливе розглянути його за відсутності державного виконавця.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві перебуває виконавче провадження № 45812253 з примусового виконання виконавчого листа № 761/26297/14-ц, виданого 10.12.2014 року Шевченківським районним судом м.Києва, за яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 05.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

12.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45812253 з примусового виконання вказаного виконавчого листа, копія якої направлялась боржнику для виконання за адресою, вказаною у виконавчому листі.

Разом з тим, у боржника станом на 01.05.2018 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, при цьому будь-яких дій, спрямованих на погашення заборгованості боржником не здійснено.

Постановою державного виконавця від 03.03.2018 року було накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення.

Також постановами державного виконавця від 03.03.2018 року боржника тимчасово обмежено у праві полювання, у праві керування транспортними засобами, а також у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

В порядку примусового виконання рішення суду встановлено, що за боржником на праві приватної спільної часткової власності зареєстрована 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Разом з тим, іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

03.05.2018 року держаним виконавцем був здійснений вихід, крім адреси боржника, вказаної у виконавчому листі, за адресою: АДРЕСА_2, однак, проникнути до вказаної квартири не виявилось можливим, про що складений відповідний акт.

Згідно з ч.1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

З матеріалів подання та доданих до нього копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник викликався до Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві з приводу проведення виконавчих дій щодо арешту та опису його майна, не надано доказів того, що боржнику надсилались вимоги державного виконавця про наміри здійснити виходи за адресою місцезнаходження майна боржника, а саме: АДРЕСА_3, з метою його арешту та опису, а також відповідно не надано доказів отримання боржником вказаних вимог, що, в свою чергу, могло унеможливити перебування боржника за даною адресою під час проведення державним виконавцем виконавчих дій.

Разом з тим, доданий до подання акт державного виконавця від 03.05.2018 року не містить часу здійснення виходу за адресою місцезнаходження майна боржника, що не виключає здійснення цього виходу в робочий час, і може бути причиною відсутності боржника у вказаній квартирі, оскільки доказів попередження боржника про необхідність бути присутнім в конкретний час за адресою місцезнаходження свого майна державним виконавцем не надано. Крім того, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» вказаний акт складений державним виконавцем без участі понятих.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Бєлінської І.В., на даній стадії виконавчого провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити державному виконавцю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бєлінській Ілоні Віталіївні в задоволенні подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: