Провадження № 4-с/234/38/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року Краматорський міський суд Донецької області в складі: судді Марченко Л.М.

за участю секретаря Овчарової Ю.Д.,

державного виконавця Петренко О.І.,

стягувача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст.447 ЦПК України на дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Із скарги вбачається, що рішенням Краматорського міського суду від 04.09.2017 року у цивільній справі №234/18697/16-ц були визначені способи участі ОСОБА_1, який проживає окремо, у вихованні їх спільних дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею. Згідно судовому рішенню батько дітей ОСОБА_1 має право проводити певний час з дітьми в загальнодоступних громадських місцях з урахуванням бажання на це дітей та їх думки щодо присутності під час таких побачень матері дітей ОСОБА_2 Під час виконання даного судового рішення державний виконавець Петренко О.І. порушує її права та права та інтересі її малолітніх дітей, оскільки видає вимоги, якими зобовязує її (заявницю) зявитися разом із дітьми у певні місця міста Краматорська для зустрічей з ОСОБА_1, від якого також вимагає такої явки. За невиконання вимог державний виконавець накладає не неї штраф. Вважає, що державний виконавець зловживає своїми повноваженням та виходить за межі судового рішення, яке не містить прямих зобовязань щодо неї (ОСОБА_2В.). Діти категорично відмовляються від зустрічей, про що вона та її діти неодноразово повідомляли державного виконавця. 06.10.2018 року вона отримала лист, в якому відразу знаходилося три вимоги державного виконавця, з якими вона не згодна з вищенаведених підстав. Просить суд визнати дії державного виконавця Петренко О.І. неправомірними, скасувати видані нею вимоги №14.13-20/61201 від 01.10.2018 року, №14.13-20/61202 від 01.10.2018 року, №14.13-20/61203 від 01.10.2018 року.

У судове засідання заявниця ОСОБА_2 не зявилася, надала заяву про проведення судового розгляду у її відсутності, на задоволенні скарги наполягала. Неявка останньої відповідно до ст.450 ч.2 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

У судовому засідання державний виконавець Петренко О.І. проти доводів скарги заперечувала, підтримала письмовий відзив від 31.10.2018 року, зазначивши, що її дії та рішення ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, зокрема ст.157, відповідно до якої той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, а також на положеннях Закону України «Про виконавче провадження», статтею 64-1 якого передбачено порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною. Відповідно до вказаної норми вона, як державний виконавець, вправі визначати конкретні місця для побачень з дитиною та вимагати явки сторін з дітьми у вказані місце та час. Стосовно конкретних трьох вимог, вони були спрямовані на адресу ОСОБА_2 02.10.2018 року рекомендованою кореспонденцією с повідомленням за №199. Повідомлення про вручення кореспонденції вона не отримала. Незважаючи на наявні ухвали суду з аналогічних питань, що були постановлені раніше, а також ухвали суду про розяснення судового рішення, вважає, що її дії є правомірними. Просить суд в задоволенні скарги відмовити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вважав скаргу необґрунтованою та просив в її задоволенні відмовити, зазначивши, що після ухвалення судом рішення ОСОБА_2 3-4 рази приводила дітей для його зустрічі з ними, однак в подальшому поступово все це припинилося, на його телефонні дзвінки не відповідає, за місцем проживання він її не застає, у школі та дитячих закладах адміністрація дітей йому не надає, посилаючись на заборону з боку матері. В даний час в суді розглядаються два позови ОСОБА_2 про зміну прізвища дітей та про позбавлення його батьківських прав.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи скарги, надану заяву та докази, вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст.477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 04.09.2017 року Краматорським міським судом Донецької області у цивільній справі №234/18697/16-ц (провадження №2/234/961/17) було ухвалено рішення, яким вирішено -

усунути батьку ОСОБА_1, який мешкає окремо, перешкоди у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають разом з матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,

визначити батьку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, способи участі у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, шляхом щотижневих зустрічей батька з дітьми у середу з 18-00 до 20-00 години та у суботу з 10-00 до 16-00 години в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках тощо), з урахуванням бажання дітей та їх думки щодо присутності матері ОСОБА_2 під час побачень.

За цім судовим рішенням був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Краматорському міському ВДВС ГТУЮ у Донецькій області в провадженні державного виконавця Петренко О.І. Виконавче провадження ВП №56468857 відкрито 24.05.2018 року.

Оскаржуючи дії та рішення державного виконавця заявниця ОСОБА_2 зазначила про неправомірність виданих державним виконавцем Петренко О.І. вимог №14.13-20/61201 від 01.10.2018 року, №14.13-20/61202 від 01.10.2018 року, №14.13-20/61203 від 01.10.2018 року, копії яких долучила до скарги.

Як вбачається всі три вимоги видані одним числом 01.10.2018 року, адресовані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зокрема від якої державний виконавець вимагала разом із сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зявитися 03.10.2018 року о 18-00 годині у загальнодоступне місце, а саме: до торгівельного центру ЦУМ м.Краматорська біля входу зі сторони вул.В.Стуса, аналогічно - 06.10.2018 року о 10-00 годині, 10.10.2018 року о 18-00 годині, для спілкування ОСОБА_1 з дітьми відповідно до рішення суду. Одночасно державний виконавець вимагала від ОСОБА_1 зявитися для зустрічі з дітьми у вказані місце та час.

Вимоги містять попередження про можливість накладення штрафу у випадку невиконання вимог державного виконавця.

Згідно наданої державним виконавцем копії квитанції та результату відстеження поштового відправлення, три вищевказані вимоги в одному конверті були направлені на адресу ОСОБА_2 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням 02.10.2018 року, 03.10.2018 року відправлення надійшло у точку видачі, однак вручено не було.

У судовому засіданні державний виконавець підтвердила, що повідомлення про вручення поштового відправлення адресату вона не має.

Як зазначила у скарзі ОСОБА_2, відправлення з трьома вимогами вона отримала 06.10.2018 року.

Виходячи з того, що інших даних про точну дату отримання відправлення державного виконавця не мається, то суд виходить з відомостей, повідомлених заявницею ОСОБА_2

Таким чином, вимоги щодо явки ОСОБА_2 у призначене державним виконавцем місце 03.10.2018 року та 06.10.2018 року є простроченими, оскільки не забезпечують належне завчасне повідомлення особи, кому вони адресовані.

Щодо доводів та заперечень по суті вчинення державним виконавцем дій з примусового виконання рішення Краматорського міського суду від 12.10.2017 року суд вважає необхідним зазначити наступне

Так, ухвалою Краматорського міського суду від 23.06.2018 року (справа №234/18697/16-ц, провадження №4-с/234/29/18) була задоволена скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 під час виконання вищевказаного рішення суду від 12.10.2017 року, а саме дії державного виконавця визнані неправомірними, визнані неправомірними та скасовані вимоги №14.13-36093 від 08.06.2018 року, №14.13-36169 від 08.06.2018 року, постанова від 06.06.2018 року, видані у виконавчому провадженні ВП №56468857, щодо зобовязання ОСОБА_2 разом із неповнолітніми дітьми зявитися у певні громадські місця та про накладення штрафу на ОСОБА_2

Аналогічно, ухвалою Краматорського міського суду від 03.08.2018 року (справа №234/18697/16-ц, провадження №4-с/234/30/18) була задоволена скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 під час виконання вищевказаного рішення суду від 12.10.2017 року, а саме дії державного виконавця визнані неправомірними, визнані неправомірними та скасовані вимога №14.13-38407 без дати, постанова від 14.06.2018 року, видані у виконавчому провадженні ВП №56468857, щодо зобовязання ОСОБА_2 разом із неповнолітніми дітьми зявитися у певні громадські місця та про накладення штрафу на ОСОБА_2

Крім того, ухвалою Краматорського міського суду від 08.08.2018 року (справа №234/18697/16-ц, провадження №2-р/234/8/18) за заявою ОСОБА_1 були надані розяснення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 04.09.2017 року по цивільній справі №234/18697/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради) про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні, в частині розуміння визначених судом способів усунення батьку ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні та вихованні дітей, а також способів його участі в реалізації цих своїх прав, а саме суд зазначив, що:

реалізація визначених судом способів участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають разом з матірю ОСОБА_2, повинна відбуватися з дотриманням одночасно певних умов за бажанням ОСОБА_1 та вчиненням ним реальних заходів, спрямованих на реалізацію його прав на підставі судового рішення; з урахуванням бажання дітей та їх думки щодо необхідності присутності ОСОБА_2 під час побачень; з обєктивної можливості ОСОБА_2 бути присутньою під час побачень, якщо на цьому наполягають діти; в загальнодоступних громадських місцях, зокрема місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках тощо, перелік яких з обєктивних причин не може бути чітко зазначений судом; у визначені судовим рішенням дні та часи, які можуть бути розширеними за згодою сторін.

Дані ухвали суду оскаржені не були, набрали законної сили.

Разом з цим, державний виконавець, чиї дії вже визнавалися судом неправомірними з аналогічних приводів, ігноруючи вищевказані ухвали суду продовжує вчиняти тотожні неправомірні дії під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст.18 ч.1, ч.2 п.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, а саме:

1. Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

2. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

3. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному ч.1 ст.75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

4. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених ч.10 ст.71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

5. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

6. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

7. Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому ст.63 цього Закону.

Згідно ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а саме:

1. За рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виходячи із термінів, що вживаються у вказаному Законі, ОСОБА_1, який звертався до суду з позовом про усунення перешкод, визначення способів участі у вихованні дітей, та отримав судове рішення про часткове задоволення позову, є стягувачем, а відповідачка ОСОБА_2, з якою проживають діти, - є боржником.

Положення ст.64-1 Закону слід вживати у взаємозвязку зі ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

В порядку ч.1 ст.63 Закону можуть виконуватися рішення за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Краматорський міський суд своїм рішенням від 04.09.2017 року вирішив усунути батьку ОСОБА_1, який мешкає окремо, перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей, які проживають разом з матірю ОСОБА_2, а також визначив батьку ОСОБА_1 певні способи його участі у спілкуванні та вихованні дітей.

Таким чином, судовим рішенням боржник ОСОБА_2 повинна утриматися від вчинення перешкод стягувачу ОСОБА_1 у реалізації його прав на побачення з дітьми у визначений судом спосіб. Разом з цим, рішенням суду боржник ОСОБА_2 не була зобовязана особисто вчиняти певні дії, зокрема приводити малолітніх дітей в певні місця та час для задоволення потреби батька дітей ОСОБА_1 у зустрічах з ними.

Судом неодноразово у зазначених вище ухвалах зазначалося, що з урахуванням малолітнього віку дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які після розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2, залишилися проживати разом з матірю, слід розуміти, що місцем фактично перебування дітей є місце їх проживання із матірю ОСОБА_2 за адресою: м.Краматорськ, вул.Будаєва, 14-4.

Оскільки батько ОСОБА_1 заявив в суді про порушення його прав та вимагав їх поновлення відповідно до ст.157 СК України то, отримавши судове рішення, останній має право скористатися ним для досягнення своєї мети.

Тобто не ОСОБА_2 повинна приводити дітей для побачень з батьком в певні загальнодоступні громадські місця, а саме ОСОБА_1, спираючись на судове рішення, може реалізувати свої право та бажання бачитись з дітьми, зустрічатися з ними та приймати участь в їх вихованні. При цьому ОСОБА_2 згідно рішення суду не повинна чинити останньому в цьому перешкоди. Обовязковою умовою побачень є згода на це дітей та їхня думка щодо необхідності присутності під час побачень їх матері ОСОБА_2

Саме особа, яка заявила про порушення її прав та отримала судове рішення, ОСОБА_1 може виявити волю та бажання мати побачення з дітьми в межах, визначених судовим рішенням, які можуть бути розширеними за згодою сторін, зявитися за місцем проживання/перебування дітей, зясувати їх згоду на те чи інше побачення, їхню думку щодо проведення побачення в присутності ОСОБА_2, або ОСОБА_1 може відмовитися мати певні побачення, оскільки мова йдеться о реалізації його прав, а не обовязків. Особа розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Саме особа, яка заявила про порушення її прав, ОСОБА_1 на підставі рішення суду отримав право брати дітей для подальшого проведення з ними спільного часу у загальнодоступних громадських місцях та в межах встановленого часу повертати дітей за місцем їх проживання/перебування, передаючи їх законному представнику матері ОСОБА_2 або іншій вповноваженій особі (баба, дід, дитячі заклади тощо).

Згідно ч.1 ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Здійснення державним виконавцем перевірки виконання боржником судового рішення в порядку ч.2 ст.64-1 Закону не повинно суперечити тому порядку, що визначений судовим рішенням, а також покладених на боржника зобовязань особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

З огляду на те, що судовим рішенням не покладалося на боржника ОСОБА_2 обовязку особисто приводити дітей для побачень із стягувачем ОСОБА_1, то такі вимоги державного виконавця є неправомірними.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що вимоги держаного виконавця №14.13-20/61201 від 01.10.2018 року, №14.13-20/61202 від 01.10.2018 року, №14.13-20/61203 від 01.10.2018 року хоча й відносяться до повноважень останнього згідно ст.ст.18, 19, 63, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», однак в даному випадку є неправомірними, оскільки застосовані державним виконавцем Петренко О.І. заходи примусового виконання рішень суперечать тим правам та обовязкам, які визначені для сторін - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у рішенні Краматорського міського суду від 04.09.2017 року на підставі положень Сімейного кодексу України.

На підставі наведеного, скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, визнавши дії державного виконавця Петренко О.І. неправомірними та скасувавши видані нею зазначені вище вимоги.

Керуючись ст.ст.447-453, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 Вікторівни на дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 під час виконання рішення Краматорського міського суду від 12.10.2017 року у цивільній справі №234/18697/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради) про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у їх вихованні.

Визнати неправомірними та скасувати вимоги №14.13-20/61201 від 01.10.2018 року, №14.13-20/61202 від 01.10.2018 року, №14.13-20/61203 від 01.10.2018 року державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3, видані у виконавчому провадженні ВП №56468857, щодо зобовязання ОСОБА_2 разом із неповнолітніми дітьми зявитися у певні громадські місця.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені 21.11.2018 року, повний текст ухвали виготовлений 26.11.2018 року.

Суддя ОСОБА_8