Номер провадження: 22-ц/785/2844/18
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Ковязіної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року (суддя Ільченко Н.А.),

встановив:

В червні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з вказаним позовом, просило звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №1501/0907/71-180-Z-1, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 12.09.2007 року за р. №16121, а саме - квартиру під АДРЕСА_1 та складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 27,4 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею 45,2 кв.м., яка належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 12.09.2007 року за р. №16115, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором №1501/0907/71-180 від 12.09.2007 року щодо повернення кредиту та внесення плати за користування кредитом у розмірі, строки і на умовах, визначених цим договором.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 рокупозов ТОВ «Кредитні ініціативи» було задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1501/0907/71-180 від 12 вересня 2007 року у загальному розмірі 183728 доларів США 67 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 12.03.2013 року становить 1468543 грн. 26 коп. (з яких: заборгованість за кредитом - 80301,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 641845,89 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 41211,49 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 329403,89 грн.; пеня - 62216,18 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 497293,93 грн.) звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №1501/0907/71-180-Z-1, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 12 вересня 2007 року за р. №16121, а саме - квартиру під АДРЕСА_1 та складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 27,4 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею 45,2 кв.м., яка належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 12.09.2007 року за р.№16115, - шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем було направлено на адресу позичальника ОСОБА_2 письмове повідомлення про усунення порушень за вих. №КІ/24 від 24.04.2013 року, яка містить вимогу про повне дострокове повернення кредиту та усіх нарахувань за ним, включаючи суму кредиту, нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції, в тридцятиденний термін з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги, а також містить попередження про те, що у разі невиконання цієї вимоги, буде розпочате звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису, але відповідач залишила цю вимогу банку без задоволення.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 через представника ОСОБА_4 В скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є посилання на те, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржнику доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Також, посилаючись на ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», зазначив, що суд першої інстанції не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Інші сторони судове рішення не оскаржували.

На апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» подало заперечення, яким проти задоволення апеляційної скарги заперечують, зазначивши, що документи, які підтверджують право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», містяться в матеріалах справи, також посилаються на зміну судової практики при вирішенні питання щодо зазначення в судовому рішенні початкової ціни, також просять врахувати висновок про вартість майна, який міститься в матеріалах справи, при винесенні рішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно з кредитним договором №1501/0907/71-180 від 12.09.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк», назва якого згодом була змінена на ПАТ «Сведбанк», надало ОСОБА_2 кредит в розмірі 81000,00 дол. США, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 13% річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитом щомісячно в порядку, розмірах та строки, визначених цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 10.09.2032 року.

ОСОБА_2 не виконує свої зобов'язання за вказаним кредитним договором щодо повернення кредиту та внесення плати за користування кредитом у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором.

Згідно з п. 8.1. цього кредитного договору, за порушення терміну сплати ануїтентних платежів та/або комісій за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 3.8. цього кредитного договору встановлено, що при порушенні умов, передбачених п.п. 5.1.8. п. 5 цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, та/або якщо позичальник порушує термін здійснення ануїтентних платежів, встановлений п.п. 3.1.1. п. 3.1. цього договору, внаслідок чого виникла заборгованість з погашення кредиту, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього договору. При цьому, вимога про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним, направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 10 банківських днів з дати її надсилання банком за адресою позичальника, зазначеною у реквізитах цього договору або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п. 5.6.1. цього договору.

Відповідно до п. 2.1. цього кредитного договору, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, 12.09.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» як іпотекодержателем та ОСОБА_2 як іпотекодавцем був укладений договір іпотеки №1501/0907/71-180-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за р.№16121, за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме - квартира під АДРЕСА_1 та складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 27,4 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею 45,2 кв.м., яка належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 12.09.2007 року за р.№16115.

Згідно п. 11. цього договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобов'язанням, іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання. А також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу так і процентів за ним). При цьому, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та зобов'язань, передбачених цим договором, у не менш ніж тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

Пунктом 12 цього договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається, зокрема, на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з умовами договору факторингу б/н від 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило, а ТОВ «ФК «Вектор Плюс» прийняло право вимоги, зокрема, за кредитним договором №1501/0907/71-180 від 12.09.2007 року та за договором іпотеки №1501/0907/71-180-Z-1 від 12.09.2007 року за р. №16121.

28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладеного договір факторингу, за умовами якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло право вимоги, зокрема, за кредитним договором №1501/0907/71-180 від 12.09.2007 року та за договором іпотеки №1501/0907/71-180-Z-1 від 12.09.2007 року за р. №16121.

Отже, до позивача перейшли всі права ПАТ «Сведбанк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором №1501/0907/71-180 від 12.09.2007 року та договором іпотеки №1501/0907/71-180-Z-1 від 12.09.2007 року за р.№16121.

Також судом встановлено, що позивач направив на адресу позичальника ОСОБА_2 письмове повідомлення про усунення порушень за вих. №КІ/24 від 24.04.2013 року, яка містить вимогу про повне дострокове повернення кредиту та усіх нарахувань за ним, включаючи суму кредиту, нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції, в тридцятиденний термін з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги, а також містить попередження про те, що у разі невиконання цієї вимоги, буде розпочате звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису, але відповідач залишила цю вимогу банку без задоволення.

Через невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором №1501/0907/71-180 від 12.09.2007 року, її заборгованість перед позивачем за цим договором станом на 12.03.2013 року склала 183728,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на вказану дату становить 1468543,26 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 80301,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 641845,89 грн. ; заборгованість по процентам за користування кредитом - 41211,49 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 329403,89 грн.; пеня - 62216,18 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 497293,93 грн.

В судовому засіданні 12 квітня 2017 року представником позивача до матеріалів справи було долучено висновок про вартість нерухомого майна, а саме, квартири під АДРЕСА_1 та складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 27,4 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею 45,2 кв.м., яка належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 12.09.2007 року за р.№16115.

Відповідно до висновку ринкова вартість об'єкту оцінки, станом на 14.12.2016 року становить 845221,00 грн.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 не погодився з вказаним висновком оцінки спірної квартири, вважав оцінку заниженою, у зв'язку з чим заявив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просить поставити наступні питання: Яка ринкова вартість квартири АДРЕСА_1, на момент проведення експертизи?

Проведення експертизи просив доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21. Оплату послуг експертного дослідження покласти на відповідача.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2017 року клопотання представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи було задоволено. Призначено по справі експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

19.02.2018 року до апеляційного суду надійшла цивільна справа з повідомленням експерта №17-2623 від 12.01.2018 року про неможливість проведення експертизи, оскільки доступу до об'єкту дослідження не було надано (т.2 а.с.32-34).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з ринковою вартістю об'єкту оцінки, визначеною у висновку про вартість майна станом на 14.12.2016 року, яка становить 845221,00 грн.

Доказів, які б спростовували ринкову вартість об'єкту оцінки, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, що є підставою для скасування рішення суду не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, встановивши наявність заборгованості за кредитним договором, у загальному розмірі 183728 доларів США 67 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 12.03.2013 року становить 1468543 грн. 26 коп., прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуги тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» визначення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні проводиться за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження мають право заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж та, що зазначена у резолютивній частині рішення суду, якщо, наприклад, вартість майна змінилася.

Таким чином, визначення початкової ціни предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмету іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності.

Велика Палата Верхового Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі №235/3619/15-ц (провадження №14-11цс18) дійшла висновку про те, що не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ТОВ «Кредитні ініціативи». Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Одночасно, колегія суддів на підставі ч. 1 п. 1, 3 ст. 376 ЦПК України вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення та в абзаці другому резолютивної частини рішення слова: «за початковою ціною предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна» замінити словами наступного змісту: «за початковою ціною 845221,00 грн., яка встановлена у висновку про вартість майна станом на 14.12.2016 року, виготовленому ТОВ «Експертна служба України»». В інший частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014 року змінити.

В абзаці другому резолютивної частини рішення слова: «за початковою ціною предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна» замінити словами наступного змісту: «за початковою ціною 845221,00 грн., яка встановлена у висновку про вартість майна станом на 14.12.2016 року, виготовленому ТОВ «Експертна служба України»».

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 12 грудня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець