Ухвала

17 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 334/5907/14-ц

провадження № 61-40701св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), ПогрібногоС. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року у складі судді Козлової Н. Ю. та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року у складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Дашковської А. В., Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та стягнення коштів.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що із 26 серпня 1994 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_5 У грудні 2013 року сімейні відносини припинені. Від шлюбу мають двох дітей: дочку - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час перебування у шлюбі сторони придбали таке майно:

1) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер НОМЕР_2), який зареєстрований на відповідача на підставі договору купівлі-продажу будинку від 05 квітня 2007 року № 829 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6; земельна ділянка належить відповідачеві на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 21 листопада 2007 року;

2) приміщення № 4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, зареєстроване на відповідача на підставі свідоцтва про право власності від 31 серпня 2001 року № 1913, яке видане Виконавчим комітетом Запорізької міської ради;

3) двокімнатну квартиру № 3, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка зареєстрована на відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано у реєстрі за № 2069;

4) трикімнатну квартиру № 32, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, яка зареєстрована на нього на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О. В. від 26 лютого 1997 року, зареєстровано у реєстрі за № 687;

5) легковий автомобіль «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на відповідача.

Крім того, у нього із відповідачем є боргові зобов'язання на суму 1 631 440,00 грн перед ОСОБА_9, які виникли внаслідок укладення ним в інтересах сім'ї договорів позики від 23 квітня, 16 серпня 2007 року, 18 лютого, 17 березня 2008 року, за якими він отримав у борг грошові кошти у розмірі 165 000,00 дол. США для погашення кредитних зобов'язань перед банком. На ці грошові кошти придбаний жилий будинок і здійснено його перепланування та ремонт. Із суми боргу повернуто 15 000,00 дол. США, 150 000,00 дол. США ? не повернуто. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року стягнуто із позивача на користь ОСОБА_9 зазначений борг. Після припинення сімейних відносин 06 червня 2014 року позивач повернув частину боргу ОСОБА_9 у розмірі 800 000,00 грн, про що останній видав йому розписку.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя із урахуванням боргових зобов'язань. У його власність виділити житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у м. Запоріжжя, розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер НОМЕР_2),зареєстрований на ім'я ОСОБА_5, вартістю 676 903,00 грн; приміщення № 4, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 у м. Запоріжжі, зареєстроване на ім'я ОСОБА_5, вартістю 617 188,00 грн; визнати за ним право особистої власності на вказане майно. Виділити ОСОБА_5 трикімнатну квартиру № 32, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, що зареєстрована на його ім'я, вартістю 593 956,00 грн; двокімнатну квартиру № 3, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 у м. Запоріжжі, зареєстровану на ім'я ОСОБА_5, вартістю 446 882,00 грн; легковий автомобіль марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_5, вартістю 134 101,91 грн; стягнути із ОСОБА_5 на його користь 340 424,45 грн ? боргових зобов'язань, сплачених на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року.

Справа розглядалася судами різних інстанцій неодноразово.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року позов задоволено. Виділено ОСОБА_10 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер НОМЕР_2). Виділено ОСОБА_4 приміщення № 4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2. Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер НОМЕР_2). Визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення № 4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2. Виділено ОСОБА_5 трикімнатну квартиру № 32, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 м. Запоріжжя; двохкімнатну квартиру № 3, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 у м. Запоріжжі; легковий автомобіль марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 340 424,45 грн ? боргових зобов'язань, сплачених на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оспорюване майно придбане сторонами у період шлюбу, а тому воно є спільною сумісною власністю подружжя та частки у ньому є рівними. Суд провів поділ спільного майна подружжя із урахуванням боргових зобов'язань за договорами позики, застосувавши положення частини четвертої статті 65 Сімейного кодексу України. При цьому, установивши, що майно неможливо поділити відповідно до ідеальних часток, і що у сторін виникли двосторонні зобов'язання: у відповідача перед позивачем - на суму 400 000,00 грн сплачених ним боргових зобов'язань, які підлягають поділу, а у позивача перед відповідачем - на суму 59 575,55 грн у зв'язку із виділенням більшої частки майна у натурі порівняно з ідеальною часткою, суд вважав, що ці вимоги є зустрічними та однорідними, тому вони частково зараховуються на суму 59 575,55 грн і стягненню із відповідача підлягають боргові зобов'язання у розмірі 340 424,45 грн із урахуванням зустрічних вимог.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_5 залишена без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції правильно визначився із оспорюваними відносинами та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Апеляційним судом взято до уваги пояснення представників сторін, які фактично погоджуються із таким розподілом майна із урахуванням боргових зобов'язань за договором позики, оскільки на момент розгляду справи майно знаходиться у користуванні у кожної із сторін.

У січні 2018 року ОСОБА_5 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно виділили позивачу житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки він розташований на земельній ділянці, яка приватизована відповідачем, і є її особистою власністю. Діти сторін проживають разом із відповідачем. Таким чином, оскаржувані судові рішення прийняті із порушенням вимог статей 7, 57, 61, 71 Сімейного кодексу України без урахування інтересів дітей, які проживають із нею, а також робить неможливим використання нею земельної ділянки, належній їй на праві приватної власності, що є порушенням її прав як землевласника, передбачених статтею 41 Конституцію України, статтею 414 Цивільного кодексу України, статтями 78, 90 Земельного кодексу України. Крім того, висновок судів про те, що оспорюваний договір позики укладений в інтересах сім'ї, є безпідставним та не відповідає фактичним обставинам справи. Також відсутні будь-які докази того, що грошові кошти у розмірі 800 000,00 грн повернуті ОСОБА_4 ОСОБА_9, є особистими коштами позивача.

Ухвалою Верховного суду від 28 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзиву.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертоюстатті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та стягнення коштів,за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 рокупризначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик