КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 375/1475/18 Головуючий у 1-й інст. - Литвин О.В.
Апеляційне провадження №22-ц/796/4786/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 18 вересня 2018 року, ухвалене у складі судді Литвина О.В. у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва, Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути заборгованість за кредитом на загальну суму 16 181,89 грн.

Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.11.2016 року між Банком та відповідачем, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http: //privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг і що підтверджується підписом відповідача у заяві. Також, відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом станом на 21.06.2018 року на загальну суму 16 181,89 грн., в тому числі: тіло кредиту - 4 429,67 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4 504,01 грн., 6 001,45 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 746,76 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 18 вересня 2018 року в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олена Леонідівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги те, що укладаючи договір сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов по ньому, власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов'язання виконувати його належним чином. Відповідач уклав кредитний договір, а саме договір приєднання з позивачем, він був ознайомлений та згодний з умовами надання банківських послуг та був згодний з тим, що його заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами складає між ним та банком кредитний договір. Позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку та користувався кредитним лімітом банку, що підтверджується випискою про рух коштів, а також прослідковується у розрахунку заборгованості.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу до суду не надавав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути заборгованість за кредитом на загальну суму 16 181,89 грн.

Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.11.2016 року між Банком та відповідачем, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що із змісту наявної у матеріалах копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не вбачається, що підписавши вказані документи сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору.

Зазначення відповідача у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не є належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Крім того, Банком не доведено факт видачі відповідачу вищевказаного кредиту, оскільки позивач не надав суду жодного доказу з приводу того, що така картка взагалі коли-небудь видавалася відповідачу та жодний з наданих до суду документів не містить посилання на це.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 03.11.2016 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позивачем у справі.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «Приват Банк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Враховуючи зміст наявної у матеріалах копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку суд дійшов вірного висновку, що вказані твердження позивача безпідставні.

Зазначення відповідача у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме надані суду Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22.03.2017 (справа № 6-2320цс16).

Крім того, з наданої позивачем копії такої заяви неможливо встановити, який саме вид банківської платіжної карти отримав ОСОБА_2 після підписання цієї анкети-заяви та у якому розмірі було встановлено на його карті кредитний ліміт.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити, на якій підставі ОСОБА_2 отримував кошти, вказані банком у розрахунку заборгованості та на яких умовах і за якими тарифами повинно було здійснюватись обслуговування карткового рахунку відповідача.

Стверджуючи про факт надання відповідачу кредиту шляхом емісії та передачі останньому кредитної картки, позивач не надав суду доказу, що така картка коли-небудь видавалася відповідачу, адже жодний з наданих до суду документів не містить посилання на це.

Звернувшись до банку із вищезгаданою заявою-анкетою, відповідач висловив пропозицію на отримання банківської картки, проте доказів того, чи було задоволено таку його заяву, чи було видано йому платіжний інструмент (банківську картку) матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи й визнання такого факту відповідачем.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов вірного висновку про те, що позивачем не доведено факт видачі відповідачу вищевказаного кредиту, томупозов задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач уклав кредитний договір, а саме договір приєднання з позивачем, він був ознайомлений та згодний з умовами надання банківських послуг та був згодний з тим, що його заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами складає між ним та банком кредитний договір, колегія суддів не приймає до уваги.

На підтвердження заявлених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт; витяг з умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно доч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦКУкраїни кредитний договір укладається у письмовій формі.

Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних, крім прізвища, адреси та підпису відповідача.

Твердження представника позивача, що позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку та користувався кредитним лімітом банку з посиланням на виписку про рух коштів та розрахунок заборгованості, колегія суддів оцінює критично, оскільки розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які зазначені банком у позовній заяві та вказані документи не були надані суду першої інстанції, в апеляційному суді представник позивача не заявив клопотання про залучення нових доказів та неможливість їх подання до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження факту надання відповідачу кредиту на умовах, які позивач зазначає в обгрунтування позовних вимог, видачі ОСОБА_2 кредитної картки з відповідним кредитним лімітом суду не надано та матеріали справи не містять, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни - залишити без задоволення.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 18 вересня 2018 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.