Ухвала

Іменем України

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 703/2043/17

провадження № 61-42370ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А.О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 11 липня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нікітенко Ю. І. щодо закриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нікітенко Ю. І. щодо закриття виконавчого провадження, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1995 року отримувала аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення суду. Її колишній чоловік ОСОБА_6 постійно мав заборгованість зі сплати аліментів, а з 2007 року аліменти зовсім не сплачував. У 2008 році під примусом чоловіка вона написала розписку про сплату аліментів наперед до 2012 року, яка була пред'явлена чоловіком до державної виконавчої служби.

Зазначала, що в 2010 році у відділі соцзахисту оформила мінімальний розмір аліментів від держави та протягом 2 років отримувала з виконавчої служби довідки про несплату чоловіком аліментів. У 2013 році звернулася до правоохоронних органів із заявою про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за несплату аліментів, однак чоловік надав написану нею у 2008 році розписку про сплату аліментів. У подальшому звернулася до державної виконавчої служби з приводу несплати чоловіком аліментів, однак державний виконавець повідомив, що справа про стягнення з ОСОБА_6 аліментів закрита, оскільки ним була надана розписка про повну сплату аліментів.

Зазначені дії державного виконавця вона оскаржила в суді. Ухваленим за результатами розгляду скарги судовим рішенням була нарахована заборгованість зі сплати аліментів в сумі 33 160,42 грн та накладено арешт на майно ОСОБА_6 Однак державний виконавець після подання ОСОБА_6 довідки про інвалідність, зробив перерахунок заборгованості зі сплати аліментів лише за період, який вона оскаржувала в суді. В подальшому чоловік звернувся з позовом до суду про перерахунок заборгованості та надав розписку від 28 серпня 2008 року.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просила суд визнати дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на утримання дітей неправомірними. Зобов'язати відділ Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області поновити виконавче провадження зі стягнення аліментів з ОСОБА_6, а також зобов'язати відділ Смілянського міського відділу державної виконавчої служби визнати розписку від 20 серпня 2008 року недійсною.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року скаргу ОСОБА_3. задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо закриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно з виконавчим листом № 2-300, виданим 17 лютого 2006 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

Зобов'язано відділ Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області поновити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно з виконавчим листом №2-300, виданим 17 лютого 2006 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 11 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нікітенко Ю. І. щодо закриття виконавчого провадження відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

08 серпня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_3 направила касаційну скаргу, у якій просила скасувати зазначену постанову апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що державний виконавець здійснив неправильний розрахунок заборгованості ОСОБА_6 зі сплати аліментів та дійшов помилкового висновку про відсутність такої заборгованості, а суд апеляційної інстанції безпідставно поклав в основу оскаржуваної постанови такий розрахунок. При цьому вказано, що апеляційний суд не дослідив всіх доказів, що стосуються розрахунку заборгованості боржника.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не зазначила у касаційній скарзі свій реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, а також неправильно зазначила найменування суду, до якого подається скарга, ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків.

06 листопада 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_3 усунула недоліки касаційної скарги.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2006 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 09 лютого 2006 року і до їх повноліття.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2014 року, скаргу ОСОБА_3 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду задоволено та скасовано постанову державного виконавця від 10 січня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №1891070.

Відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року дії Смілянського МВ ДВС з нарахування ОСОБА_6 заборгованості зі сплати аліментів станом на 10 лютого 2012 року в сумі 31 999,52 грн визнано протиправними. Зобов'язано Смілянський міського відділу державної виконавчої служби провести ОСОБА_6 перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2006 року № 2-300/2006.

Відповідно до довідки-розрахунку від 31 липня 2014 року № 774 заборгованість ОСОБА_6 зі сплати аліментів станом на 31 липня 2014 року становить 33 160,42 грн.

Постановою державного виконавця від 15 серпня 2014 року накладено арешт на майно ОСОБА_6 та оголошено заборону на його відчуження.

Після проведеного перерахунку аліментів відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року встановлено, що станом на 10 лютого 2012 року заборгованість ОСОБА_6 зі сплати аліментів відсутня.

Постановою державного виконавця від 24 грудня 2014 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання дітей закінчено в зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження був перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, зроблений відповідно до вимог постанови Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року, відповідно до якого встановлено відсутність заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_6

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець порушив вимоги частини четвертої статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (чинного на момент прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця), відповідно до якої державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику у випадках, передбачених законом.

Відмову в задоволенні вимог скарги про зобов'язання відділу Смілянського міського відділу державної виконавчої служби визнати розписку від 20 серпня 2008 року недійсною мотивовано тим, що зазначена вимога розглядається в порядку позовного провадження.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_3, апеляційний суд виходив з того, що згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_6 зі сплати аліментів, зробленим державним виконавцем, у ОСОБА_6 відсутня заборгованість. Зазначений розрахунок не оскаржувався та є чинним. У зв'язку з викладеним суд апеляційної інстанції вважав, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець не порушив вимог Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (чинного на прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (чинного на прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Апеляційний суд врахував положення наведеної норми Закону та, встановивши, що у ОСОБА_6 відсутня заборгованість зі сплати аліментів, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують викладених в оскаржуваному судовому рішенні висновків. Доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, що не входить до повноважень Верховного Суду.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що касаційна скарга є необґрунтованою та рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги ОСОБА_3 не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, суд на підставі пункту 5 частини другої та частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною п'ятою, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 11 липня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нікітенко Ю. І. щодо закриття виконавчого провадження.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

С.П. Штелик