Справа № 675/2243/18
Провадження № 2-н/675/112/2018
У Х В А Л А

29 серпня 2018 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Король О.В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Житлосервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів та їх захоронення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Житлосервіс» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів та їх захоронення в сумі 650,01 грн.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява про видачу судового наказу за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 163 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, як визначає ч. 1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: заяви про видачу судового наказу - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 176, 20 грн.

Однак, до заяви про видачу судового наказу заявником не додано підтверджень про сплату ним судового збору, натомість ставить питання про звільнення його від сплати судового збору враховуючи важкий матеріальний та фінансовий стан.

В обгрунтування такого клопотання заявник вказує, що Комунальне підприємство «Житлосервіс» знаходиться у важкому матеріальному та фінансовому стані, повязаному з несвоєчасною та не в повному обсязі оплатою мешканцями житлових будинків м. Ізяслава коштів за надання послуг з утримання будинків та споруд, прибудинкових територій.

Також заявник покликається на відсутність вільних коштів для сплати судового збору в установленому розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України, ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій ст. 136 ЦПК України суд у порядку, передбаченому законом може звільнити сторону від сплати судових витрат (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Згідно п. 29 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, суддя приходить до висновку, що надані заявником доводи не підтверджують ту обставину, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі, при цьому будь-яких доказів в обгрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору не надано, а відтак немає підстав для задоволення такого клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що заявником не долучено квитанцію про сплату судового збору, а підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, вважаю, що у видачі судового наказу заявнику слід відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 160-166, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Житлосервіс» у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відмовити комунальному підприємству «Житлосервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів та їх захоронення в сумі 650,01 грн.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим Кодексом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Король