У Х В А Л А

іменем України

03 грудня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька.

Вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 2, 5, 10 ст. 175 та ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, а саме позовна заява не містить:

- останнє відоме позивачу місце перебування чи проживання відповідача;

- не зазначено доказів на підтвердження викладених в заяви обставин та не додано їх до заяви;

- в заяві відсутнє підтвердження того, що позивачем не подано до суду іншого позову до цього ж відповідача з тим самим позовом та з тих самих підстав;

- до позову не додано його копії та копій всіх документів, що додаються до нього для направлення відповідачу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки заяви шляхом виконання п. 2, 5, 10 ст. 175 та ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька - залишити без руху, надавши строк на усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Б. Саламон