ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 632/614/18

провадження № 22-ц/818/934/18

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Тичкова О.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2018 року (в складі судді Библіва С.В.),

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26 січня 2018 року по 27 липня 2018 року, що стягуються з нього на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.10.2010 року у справі № 2-3771/10 за виконавчим листом № 2-3771/10. Також, просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти з часу подання цього позову по 27 липня 2018 року на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Позов мотивований тим, що він та відповідач по справі ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25.10.2010 року з нього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30/% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. До того часу поки дитина жила разом з матір'ю позивач регулярно та у повному обсязі виконував свої обов'язки по сплаті аліментів, однак починаючи з 26 січня 2018 року дочка переїхала на постійне місце проживання до батька і була повністю на його утриманні, а потім з 27.07.2018 року дочка переїхала до матері. У зв'язку з вищевикладеним позивач був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом про звільнення його від сплати аліментів за вказаний період часу та стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні частково визнала позовні вимоги. Так, вона не заперечувала того факту, що їхня з позивачем дочка, дійсно, з 26 січня 2018 року по 27 липня 2018 року проживала з батьком та перебувала на його утриманні і за вказаний період часу його необхідно звільнити від сплати аліментів. Проте, заперечувала проти сплати аліментів на користь позивача, оскільки вважала, що їх вона має сплатити безпосередньо на користь дочки.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2018 року позов задоволено повністю.

Звільнено ОСОБА_1. від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26 січня 2018 року по 27 липня 2018 року, що стягуються з нього на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.10.2010 року у справі № 2-3771/10 за виконавчим листом № 2-3771/10.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 квітня 2018 року по 27 липня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дійсно в період з 26.01.2018 року по 27.07.2018 року дочка переїхала до батька, але в цей період вона проживала у відповідача не постійно, а тимчасово, оскільки дочка відвідувала школу у м. Мерефа і по декілька разів на тиждень залишалася ночувати в неї дома. Твердження позивача, що дочка в цей період знаходилась на його утриманні не відповідає дійсності, оскільки вона надавала дочці кошти на харчування, придбала їй одяг на загальну суму 3100 гривень. Реєстрація місця проживання дочки не змінювалась, дочка зареєстрована за її місцем проживання

14 листопада 2018 року до Харківського апеляційного суду надійшов на вищевказану апеляційну скаргу відзив ОСОБА_1., в якому вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що змінилося сімейне становище платника аліментів, оскільки дитина проживала разом з позивачем, а тому відпали юридичні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини за період з 26.01.2018 року по 27.07.2018 року.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія повністю погодитись не може виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження (а.с.8) Серії НОМЕР_1, виданого Роздольською сільською радою Первомайського району Харківської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1.

З наданої копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2, виданого 12 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.7).

Після розірвання шлюбу дитина стала проживати разом із матір'ю.

За її позовом з ОСОБА_1. на її користь за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25.10.2010 року були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 14.02.2018 року Краснопавлівської селищної ради (а.с.11) дочка сторін у справі ОСОБА_3 мешкає разом зі своїм батьком з 26 січня 2018 року в АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Сторони визнали, що в період з 26.01.2018 року та по 27.07.2018 року дочка проживала разом із батьком, після чого знову повернулася до матері.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 3 статті 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визнається нею самою.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З аналізу даної норми вбачається, що одним із способів захисту порушеного права у разі зміни обставин, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, є звільнення від них.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що змінилося становище платника аліментів, оскільки дитина проживала разом з позивачем, а тому відпали юридичні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини за період з 26.01.2018року по 27.07.2018 року, що є достатнім для захисту прав позивача про звільнення його від обов'язку сплати аліментів за вказаний період часу.

З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_2 вбачається, що дочка проживала у відповідача не постійно, а тимчасово, ОСОБА_2 надавала дочці кошти на харчування, придбала їй одяг на загальну суму 3100 гривень, що підтверджено копіями квитанцій у кількості 8 штук (а.с. 51).

Отже, судова колегія приходить до висновку, що відповідач за період з 06 квітня 2018 року по 27 липня 2018 року приймала учать в утриманні неповнолітньої дочки ОСОБА_3., тому відсутні підстави для стягнення з неї за цей період на користь ОСОБА_1. аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи з 06 квітня 2018 року по 27 липня 2018 року.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи з 06 квітня 2018 року по 27 липня 2018 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в цій частині позову відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 грудня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

О.Ю. Тичкова