Справа № 310/5189/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дубровської Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Гоноболіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона та її донька - відповідач по справі зареєстровані у кімнаті АДРЕСА_1, проте з серпня 09 серпня 2013 року остання виїхала і з того часу до житла не поверталася. Таким чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідач не проживає, особистих речей у житловому приміщенні не має, майно не утримує, комунальні платежі не сплачує.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, матеріали справи містять заяву від 12 листопада 2018р. від позивача та представника адвоката ОСОБА_3 про розгляд справи без їх участі та задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с. 30).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, згідно заяви, що надійшла на адресу суду 12 листопада 2018р. позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 29).

Приймаючи до уваги заяви учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно виписки з протоколу ДП «Бердянський морський торгівельний порт» Первинної профспілкової організації ДП «БМТП» від 26 травня 2016 року, постановлено узаконити проживання ОСОБА_1 у кімнаті НОМЕР_1 (18 кв.метрів) у зв'язку з переселенням із кімнати НОМЕР_2, розташованої у гуртожитку порту по АДРЕСА_2. (а.с.6).

Судом встановлено і наведене не спростовується актом від 05 липня 2018 року, що відповідач ОСОБА_2 з 09 серпня 2013 року не мешкає у АДРЕСА_3 (а.с. 32).

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 більше ніж півроку не мешкає у зазначеному будинку, що є підставою для визначення її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, 319, 391 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні ", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування кімнатою АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2018 року.

Суддя Н. М. Дубровська