КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/17907/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5076/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2017 року, постановлену під головуванням судді Кошель Б.І., по справі за поданням головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кравчук Альони Олексіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, стягувач Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Тролейбусне управління»,-

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кравчук А.О. звернулася до суду із поданням на обґрунтування якого зазначила, що на виконанні перебуває виконавче провадження №51480667 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/877/16 виданого 08 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Тролейбусне управління» боргу в сумі 97 874,92 грн. та судових витрат в розмірі 1 468,12 грн.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, яка перебуває в іпотеці згідно іпотечного договору № 4307 від 10 липня 2008 року в АКБ «Укрсоцбанк». Інше майно, на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом у боржника відсутнє і ОСОБА_1 рішення не виконує, за викликами державного виконавця не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Зазначаючи, що за повідомленням Державної міграційної служби України ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кравчук А.О. просила суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. (а.с.89-92)

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2017 року подання задоволено, встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1. (а.с.114-115)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні подання державного виконавця. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував вимог законодавства та неповно з'ясував обставини справи, а тому дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення подання. Вказував, що в матеріалах справи відсутні докази направлення та вручення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження і державним виконавцем при зверненні до суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань. (а.с.123-126)

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. (а.с. 144-147)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській областіперебував виконавчий лист №2/357/877/16 виданий 08 червня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Тролейбусне управління» суми заборгованості по відшкодуванню витрат на утримання нежитлового приміщення в розмірі 53 357,35 грн., пені в розмірі 14 238,37 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 28 279,40 грн. та 3% річних в розмірі 1 999,80 грн., а всього 97 874,92 грн. та 1 468,12 грн. судового збору. (а.с.94)

Постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській областівід 22 червня 2016 року відкрито виконавче провадження №51480667, копію постанови направлено боржнику ОСОБА_1(а.с.95)

Постановою головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області КравчукА.О. від 04 липня 2016 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення: 109 477,34 грн. (а.с.97)

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, згідно відомостей з Державного реєстру іпотек, на вказану квартиру зареєстровано обтяження (іпотека) на підставі іпотечного договору № 4307 від 10 липня 2008 року. (а.с.109)

Державним виконавцем надані копії з матеріалів виконавчого провадження, в яких містяться докази вжиття заходів на виконання набравшого законної сили судового рішення, зокрема щодо боржника ОСОБА_1 отримано наступні відповіді на запити:

- до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - юридичну особу ліквідовано (припинено)/фізичну особу-підприємця припинено (а.с.96);

- до Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію - інформацію не знайдено (а.с.96, 103, 106);

- до Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено (а.с.103, 106);

- до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - інформація відсутня (а.с.104, 105);

- до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - платник податків з таким податковим номером (РНОКПП: НОМЕР_1) на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с.104, 105)

Крім цього, згідно актів від 20 вересня 2016 року та 27 лютого 2017 року, виходами головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кравчук А.О. за адресою: АДРЕСА_1, державний виконавець зазначила, що перевірити майновий стан боржника ОСОБА_1 не вдалося, оскільки вдома нікого не було, залишено виклик про явку до ДВС. (а.с.100, 107)

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 377-1 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції та постановлення оскаржуваної ухвали), визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Проте в матеріалах справи відсутні докази вручення боржнику постанови державного виконавця від 22 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження або повідомлення про явку боржника до державного виконавця, звернення виконавцем стягнення на належне боржникові нерухоме майно (квартиру), на яку державним виконавцем був накладений арешт, або докази об'єктивної неможливості такого звернення стягнення, не встановлено таких і судом.(а.с. 94-109)

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення подання.

Крім того, районний суд помилково послався на положення, які передбачали тимчасове затримання закордонного паспорту, що втратили чинність та на положення частини 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яка була виключена згідно із Законом України від 14 липня 2016 року N 1474-VIII.

Посилання апелянта на постанову головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кравчук А.О. від 30 липня 2018 року у виконавчому провадженні № 51480667 про повернення виконавчого документа стягувачу колегія суддів відхилила, оскільки вона винесена після постановлення районним судом оскаржуваної ухвали і відповідно не була і не могла бути предметом розгляду в суді першої інстанції. (а.с. 128)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їхвідхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2017 року скасувати.

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кравчук Альони Олексіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 21 грудня 2018 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова