Справа № 477/3064/18
Провадження № 2/477/1185/18
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 грудня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним скасування рішення сільської ради і свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просять визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 17 жовтня 2008 року №147 про оформлення права власності на житлового будинку АДРЕСА_1 за ТОВ «Оксамит», свідоцтво про право приватної власності від 25 листопада 2008 року за ТОВ «Оксамит» на нерухоме майно, а також реєстрацію в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації права приватної власності за ТОВ «Оксамит» на нерухоме майно, номер витягу 21045270, номер запису 7 в книзі 1 від 25 листопада 2008 року.

Позивачі у позовній заяві, посилаючись на статтю 8 Закону України «Про судовий збір», просили звільнити їх від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу за попередній календарний рік, який складає 0,00 грн.

Розглянувши це клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 3 статті 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частиною 1 статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до положень частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Таким чином, враховуючи майновий стан позивача, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, суд може звільнити позивача від сплати від сплати судового збору.

При цьому звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком.

Як вбачається з відомостей, що містяться в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які були долучені до позовної заяви, ОСОБА_3, ОСОБА_1 (довідка від 05.11.2018 року № 16006/10/14-20-08), ОСОБА_2 (довідка від 08.11.2018 року № 5408) з 1 кварталу 2017 року по 2 квартал 2018 року доходів не мали взагалі.

Позивачі є повнолітніми, працездатними особами, доказів зворотного суду не надано.

Вважаю, що Інформація в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків про відсутність доходів у цих осіб свідчить лише про те, що ці особи не декларують свої доходи, а не їх не мають, оскільки позивачі за якийсь рахунок існують та утримують майно стосовно якого поданий позов.

Враховуючи викладене, вважаю клопотання позивачів про звільнення їх від сплати судового збору є таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру для фізичних осіб складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2018 року (704,80 грн.) з кожного, оскільки відповідно до пункту 2 частини 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, встановлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Крім цього, розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали вважаю, що позовна заява подана позивачем без додержання вимог статі 175, 177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Крім цього, як передбачено частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру для фізичних осіб складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2018 року (704,80 грн.).

Враховуючи викладене, кожному позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 704,80 грн. та надати суду документ, що підтверджують його сплату, відповідно до вимог частини 4 статті 177 ЦПК України, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, відповідно до пункту 10 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказане підтвердження у позовній заяві відсутнє.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статями, 136, 182, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення позивачів від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним скасування рішення сільської ради і свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправлення зазначених недоліків заяви у спосіб, визначений в мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання вимоги суду у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачам.

Відповідно до ст.ст.354-355 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Разом з тим, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В.Полішко