Справа №265/7195/18
Провадження №2/265/1684/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

при секретарі Мамаєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 2010 року, виданого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, та зареєстрованого у Маріупольському БТІ за реєстраційним номером 7030056 від 25 серпня 2010 року. Проте у даній квартирі крім неї, зареєстрований її син, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає в даній квартирі з 2014 року, оскільки зі своєю родиною виїхав до Російської Федерації. Отже, не проживаючи у даній квартирі з 2014 року, відповідач ОСОБА_2 за комунальні послуги не сплачує, витрати по утриманню квартири не несе. Крім того, на даний час у неї виникла необхідність у відчуженні вказаної квартири. Проте оскільки в ній зареєстрований відповідач, вона не має можливості цього зробити.

Просила суд усунути їй перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі № 129, розташованій в будинку № 191 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, від якого на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі № 129, розташованій в будинку № 191 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що квартира № 129, розташована в будинку № 191 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 серпня 2010 року, виданого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, та зареєстрованого у Маріупольському БТІ за реєстраційним номером 7030056 від 25 серпня 2010 року.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з довідки, виданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб від 16 серпня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно акту від 14 серпня 2018 року, складеного директором ТОВ «Житло Гарант», зареєстрований у квартирі № 129, розташованій в будинку № 191 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі Шутєєв ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично не проживає в ньому з 2014 року.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири № 129, розташованої в будинку № 191 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі, а відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи в ній понад рік, перешкоджає у розпорядженні нею своєю власністю, а також враховуючи фактичне визнання позову відповідачем, суд вважає можливим визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування даною квартирою.

На підставі викладеного, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права власності шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 129, розташованій в будинку № 191 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення суду складено 18 вересня 2018 року.

Суддя Гноєвой С.С.