РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19206/17

пр. № 2/759/3251/18

23 серпня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого по справі судді - Величко Т.О.

за участю секретаря - Забелі А.В.,

Представник позивача - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей,-

встановив:

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, в якому просять стягнути з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку з 08.12.2016 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років..

В обґрунтування позову позивачі вказали, що з 21.07.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивачі зазначили, що зважаючи на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не досягли 23 річного віку та не припинили навчання у вищих навчальних закладах, а лише змінили їх, потребують матеріальної допомоги, а в ОСОБА_2 наявна можливість платити аліменти, з огляду на значний дохід Відповідача, ОСОБА_3, та ОСОБА_4просять суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.12.2017 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 23.01.2018 року відкрито провадження у справі.

Представник Позивачів в судове засідання з'явився, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання з'явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачів та відповідача, дослідивши матеріали справи надані докази до справи, дійшов висновку,що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не досягли 23 річного віку та не припинили навчання у вищих навчальних закладах, а лише змінили їх, потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За правилами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що позивачі не досягли на 23 річного віку та продовжують навчання в закладах Федеральної Республіки Німеччина ( а.с.88-96).

Судом встановлено, що відповідач згідно рівня свого доходу ( а.с.174) може надавати матеріальну допомогу своїм дітям, позивачам у справі на час їх навчання.

Судом встановлено, що відповідач має четверту дитину від другого шлюбу ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька пенсіонера ОСОБА_6 (а.с.159,166), які перебувають на його утриманні відповідно до вимог Сімейного кодексу України.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму дітей у віці від 6 до 18 років з 01.07.18 р. - 01.11.18 р.- 1944 грн.00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь позивачів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь кожного позивача по 1/6 частині від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 14.12.2017 року до моменту закінчення навчання позивачами або до досягненн 23 років.

На думку суду, розмір аліментів у розмірі 1/6 чатинивід усіх видів заробітку (доходу) на корить кожного з позивачів не є меним ніж розмір прожиткового мінімууму встановленого в Закону України "Про державний бюжент України на 2018 рік" і достатнім для забезпечення належного утримання дитини, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання покладається також на матір позивачів по справі.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

На підставі викладеного, ст. ст. 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, що мешкає у АДРЕСА_1, ідентитфікаційний номер НОМЕР_1, працюючий регіональним директором в компанії АТ «Джей Ті Інтернейшнл Компані Україна», на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку з 01.04.2017 року до закінчення навчання у Університеті ім.Людвига-Максіміліана в м. Мюнхен, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, та на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєтрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку з 01.04.2017 року до закінчення навчання у технічному університеті в м. Мюнхен, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, що мешкає у АДРЕСА_1, ідентифікаціний номер НОМЕР_1, працюючий регіональним директором в компанії АТ «Джей Ті Інтернейшнл Компані Україна» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.О. Величко