Ухвала

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 751/4957/17

провадження № 61-39401ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаззбут», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», про захист прав споживачів та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (далі -ТОВ «Чернігвгаз Збут») про захист прав споживачів та стягнення коштів у розмірі 499,59 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Чернігівгаз Збут» на користь ОСОБА_1 суму переплати за спожитий природний газ у розмірі 162,15 грн, 2 000 грн витрат на правову допомогу та 640 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та частково задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Чернігівгаз Збут», скасовано рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ТОВ «Чернігівгаз Збут» на користь ОСОБА_1 2 000 грн компенсації витрат на правову допомогу та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач просиласкасувати судові рішення попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні вимог про компенсацію витрат на правову допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, враховуючи таке.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 499,59 грн, яка станом на 1 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що судові рішення у цій справі ухвалені судами після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки викладені у судових рішеннях висновки судів попередніх інстанцій не узгоджується з судовою практикою.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у зв'язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людиниу справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Одночасно роз'яснюємо вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» згідно з яким, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаззбут», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслатизаявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь