Ухвала

30 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 552/1618/18

провадження № 61-42008ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» на рішення Київського районного суду міста Полтави від 23 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Полтавагаз» про порушення прав споживача природного газу та визнання рішення про зміну режиму нарахування об'ємів природного газу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Полтавагаз» (далі - ПАТ по газопостачанню і газифікації «Полтавагаз»), в якому просила визнати акт про порушення від 01 листопада 2017 року № 517/л/в та пункт 3 протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення від 14 листопада 2017 року у будинку АДРЕСА_1 недійсними; зобов'язати відповідача провести перерахунок нарахованих платежів споживання газу з 14 листопада 2017 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016

№ 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» з врахуванням змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 609 (далі - Постанова Кабінету Міністрів України № 609),для всіх споживачів будинку, яким змінено режим нарахування природного газу; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 23 травня 2018 року (у складі судді Шаповал Т. В.) позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об'ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), щодо

ОСОБА_1, оформлене пунктом 3 протоколу від 14 листопада

2017 року № 41/17.

Зобов'язано ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» провести перерахунок нарахованих ОСОБА_1 платежів за споживання газу за період з 14 листопада 2017 року відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 609.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року (у складі колегії суддів: Дряниці Ю. В., Пиличук Л. І., Чумак О. В.) рішення Київського районного суду міста Полтави від 23 травня 2018 року змінено в частині вирішення питання розподілу судових витрат, зменшено суму судового збору, що підлягає стягненню з ПАТ по газопостачанню і газифікації «Полтавагаз» на користь держави до 1 409,60 грн.

В іншій частині рішення Київського районного суду міста Полтави

від 23 травня 2018 року залишено без змін.

06 червня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» на рішення Київського районного суду міста Полтави від 23 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог та ухвали в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширююся й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Вказівка в резолютивній частині постанови апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Крім того, судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та ті обставини, що спір стосувався порушених прав лише ОСОБА_1 і відповідачем ще під час розгляду справи вчинено добровільно дії, направлені на захист її прав споживача.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом з тим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» на рішення Київського районного суду міста Полтави від 23 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Полтавагаз» про порушення прав споживача природного газу та визнання рішення про зміну режиму нарахування об'ємів природного газу недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська