РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 559/374/18

Провадження № 22-ц/4815/338/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2,

третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Дубенської міської ради Рівненської області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 жовтня 2018 року, ухваленого в складі судді Жуковської О.Ю., повний текст якого складено 02 жовтня 2018 року, у справі № 559/374/18,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: Сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Дубенської міської ради Рівненської області, про визначення місця проживання дитини. У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання дитини.

02 жовтня 2018 року представник позивача за зустрічним позовом адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення доказів. Просив суд: виклик та допитати свідків, витребувати у ОСОБА_1 докази щодо місця проживання, звіту про цільове використання аліментів на утримання дитини, витребувати від сектору з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Дубенської міської ради матеріали розгляду заяви щодо перевірки цільового використання ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, висновок про доцільність проживання дитини з батьком, а також призначити судову психологічну експертизу дитині.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду рівненської області від 02 жовтня 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовленою, оскільки в заяві не обґрунтовано необхідність забезпечення доказів.

Не погоджуючись із ухвалою, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву про забезпечення доказів задовольнити у повному обсязі. Скарга мотивована тим, що докази, зокрема висновок психіатричної експертизи дитини входить до предмета доказування у справі, а тому суд зобов'язаний був призначити відповідну експертизу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Убачається що в провадженні місцевого суду пребуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: Сектор з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Дубенської міської ради Рівненської області, про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Предметом спору у даній справі є визначення місця проживання дитини.

Відповідно ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів серед іншого зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" №5 від 12 червня 2009 року під час попереднього судового засідання за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вирішити питання про забезпечення доказів, якщо для цієї особи подання потрібних доказів є неможливим або в неї є труднощі у поданні цих доказів. Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК.

Як вбачається зі змісту клопотання про забезпечення доказів, останнє не відповідає встановленим ст.117 ЦПК України вимогам, а саме, у заяві про забезпечення доказів не зазначено: обставини, для доказування яких вони необхідні; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або утрудненим, а також з якою метою потрібно їх забезпечити.

Відповідно до ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявникові, про що постановляє ухвалу.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд зобов'язаний був призначити психіатричну експертизу дитині, оскільки наявність такого висновку входить у предмет доказування у справі, апеляційним судом відхиляється, так як у відповідності положень частини 1 статті 106 ЦПК України сторона не позбавлена можливості подати до суду висновок експерта, складений на її замовлення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя :

Судді :