Номер провадження: 22-ц/785/5687/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Справа №522/20422/15-ц

Провадження №22-ц/785/5687/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря судового засідання Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 МКБ»,

представник відповідача ОСОБА_4.

треті особи - Мале підприємство „ЛіКо у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю,

Приватне підприємство „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі,

Товариство з обмеженою відповідальністю „Сплит Строй Система,

Приватне підприємство „РСМ-77

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 МКБ» на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Загороднюка В.І. 07 березня 2018 року в м. Одесі, повний текст рішення складено 30 березня 2018 року, -

встановив:

У травні 2010 року ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову посилалось на те, що 13 квітня 2009 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», та ОСОБА_2 були укладені наступні договори поруки:

- № ОП/09-07 на забезпечення вимог банку за кредитним договором № ОК/07-22 від 13.08.2007 року та договором овердрафту № ОК/08-18 від 28.02.2008 року, укладеного між позивачем та ПП «Науково-виробнича і торгово-комерційна фірма «Колібрі»;

- № ОП/09-03 на забезпечення вимог позивача за кредитним договором № ОК/07-21 від 13.08.2007 року, укладеного між позивачем та ПП «РСМ-77»;

- № ОП/09-06 на забезпечення вимог позивача за кредитним договором № ОК/06-19 від 11.08.2006 року, укладеного між позивачем та Малим підприємством «ЛіКо» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю;

- № ОП/09-04 на забезпечення вимог позивача за кредитним договором № ОК/07-23 від 13.08.2007 року, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сплит Строй Система».

Відповідно до зазначених договорів поруки ОСОБА_2 зобовязалася, як солідарний боржник, відповідати перед позивачем за виконання Приватним підприємством „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі, Приватним підприємством „РСМ-77, Малим підприємством „Ліко у вигляді ТОВ, ТОВ „Сплит Строй Система зобовязань за кредитними договорами, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених кредитними договорами.

Оскільки умови кредитних договорів позичальники не виконали, позивач остаточно просив:

стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 МКБ»:

1.25376993,70 грн. заборгованості за кредитним договором № ОК/07-22 від 13.08.2007 року станом на 12.03.2010 року;

2.12180247,59 грн. заборгованість за кредитним договором № ОК/07-21 від 13.08.2007 року станом на 12.03.2010 року;

3.6262591,65 грн. заборгованість за кредитним договором № ОК/06-19 від 11.08.2006 року станом на 12.03.2010 року;

4.9217447,83 грн. заборгованість за кредитним договором № ОК/07-23 від 13.08.2007 року станом на 12.03.2010 року; а всього на загальну суму 53037280,77 грн

5.судові витрати ( том 2 а.с.3-14).

11.03.2011 року заочним рішенням Приморського районного суду позов ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» задоволено ( том 2 а.с. 212-213).

27.01.2012 року ухвалою апеляційного суду Одеської області, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011 року залишено без змін (том 2 а.с.309-316).

24.10.2012 року ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27.01.2012 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції ( том 2 а.с. 355-359).

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» про визнання поруки припиненою, із урахуванням уточнень та доповнень в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 11.08.2006 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та Малим підприємством «ЛіКо» у вигляді ТОВ, було укладено кредитний договір № ОК/06-19, а також 13.08.2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та ПП «РСМ-77» укладено кредитний договір № ОК/07-21 .

В забезпечення даного кредитного договору№ ОК/06-19 13.04.2009 року між правонаступником ВАТ «Міжнародний комерційний банк» -ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №ОП/09-06, за яким у поручителя виникло зобовязання, як солідарного боржника перед Банком, а саме повернення обігових коштів у сумі 350 000,00 дол. США зі сплатою відсотків 15 % річних в строк до 01.12.2008 року включно. В забезпечення даного кредитного договору ОК/07-21 13.04.2009 року між правонаступником ВАТ «Міжнародний комерційний банк» -ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №ОП/09-03, за яким у поручителя виникло зобовязання, як солідарного боржника перед Банком, а саме повернення обігових коштів у сумі 705000 дол. США зі сплатою 13 % річних в строк до 01.12.2008 року включно.

Враховуючи, що основних боржників за кредитними договорами Мале підприємство «ЛіКо» у вигляді ТОВ, ПП «РСМ-77» ухвалами господарського суду Одеської області було ліквідовано та припинено, як юридичну особу, а кредиторську заборгованість банкрута списали як безнадійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними, а також враховуючи те, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до неї, як поручителя, остаточно просила суд:

1.визнати поруку, яка діє на підставі договору поруки № ОП/09-06 від 13.04.2009 року, яка укладена між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та ОСОБА_2 - припиненою

2.визнати поруку, яка діє на підставі договору поруки № ОП/09-03 від 13.04.2009 року, яка укладена між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та ОСОБА_2 - припиненою ( том 1 а.с.3-6, 27-30).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 року за клопотанням представника ОСОБА_2 ОСОБА_6, було обєднано в одне провадження цивільну справу № 522/20422/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ „ОСОБА_3 МКБ, треті особи МП „ЛіКо у вигляді ТОВ про визнання поруки припиненою та цивільну справу № 1522/27760/12 за позовом ПАТ „ОСОБА_3 МКБ до ОСОБА_2, треті особи ПП „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі, ПП „РСМ-77, МП „Ліко у вигляді ТОВ, ТОВ „Сплит Строй Система про стягнення заборгованості, обєднаній справі присвоєно № 522/20422/15-ц ( том 1 а.с. 56).

30.09.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» про визнання поруки припиненою. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 13.08.2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та ПП НВ і ТКФ «Колібрі», було укладено кредитний договір № ОК/07-22.

В забезпечення даного кредитного договору 13.04.2009 року між правонаступником ВАТ «Міжнародний комерційний банк» -ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №ОП/09-07, за яким у поручителя виникло зобовязання, як солідарного боржника перед Банком, а саме повернення обігових коштів у сумі 1139296,94 дол. США зі сплатою 13 % річних в строк до 13.08.2009 року включно, обігових коштів у сумі 8179888,32 грн. зі сплатою 21 % річних в строк до 13.08.2009 року включно, обігових коштів у сумі 2500000,00 грн. зі сплатою 20 % річних в строк до 28.02.2009 року включно.

Враховуючи, що основного боржника за кредитним договором № ОК/07-22, ПП НВ і ТКФ «Колібрі» 10.06.2013 року ухвалою господарського суду Одеської області було ліквідовано та припинено, як юридичну особу, а кредиторську заборгованість банкрута списали як безнадійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними, а також враховуючи те, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до неї, як поручителя, позивач остаточно просила суд:

-визнати поруку, яка діє на підставі договору поруки № ОП/09-07 від 13.04.2009 року, яка укладена між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та ОСОБА_2 - припиненою ( том 4 а.с.65-68).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2017 року за клопотанням представника ОСОБА_2, було обєднано в одне провадження цивільну справу № 522/20422/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ „ОСОБА_3 МКБ, треті особи МП „ЛіКо у вигляді ТОВ про визнання поруки припиненою та за позовом ПАТ „ОСОБА_3 МКБ до ОСОБА_2, треті особи ПП „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі, ПП „РСМ-77, МП „Ліко у вигляді ТОВ, ТОВ „Сплит Строй Система про стягнення заборгованості та цивільну справу № 522/20424/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ „ОСОБА_3 МКБ, треті особи ПП „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі про визнання поруки припиненою та обєднаній справі присвоєно № 522/20422/15-ц ( том 4 а.с. 56).

08.08.2017 року ОСОБА_2 надала доповнення до позовної заяви про визнання поруки припиненою, в яких вказувала, що 13.08.2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк» та ТОВ «Сплит Строй Систем», було укладено кредитний договір № ОК/07-23.

В забезпечення даного кредитного договору 13.04.2009 року між правонаступником ВАТ «Міжнародний комерційний банк» -ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №ОП/09-04, за яким у поручителя виникло зобовязання, як солідарного боржника перед Банком, а саме повернення обігових коштів у сумі 550000 дол. США зі сплатою 13 % річних в строк до 13.08.2009 року включно.

Враховуючи, що основного боржника за кредитним договором № ОК/07-23, ТОВ «Сплит Строй Систем» 26.11.2014 року ухвалою господарського суду Одеської області було ліквідовано та припинено, як юридичну особу, а кредиторську заборгованість банкрута списали як безнадійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними, а також враховуючи те, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до неї, як поручителя, остаточно просила суд:

-визнати поруку, яка діє на підставі договору поруки № ОП/09-04 від 13.04.2009 року, який укладений між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та ОСОБА_2 - припиненою ( том 5 а.с.10-13).

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 позов підтримав та просив задовольнити його, позов ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» не визнав та просив в його задоволенні відмовити.

В судовому засіданні представник ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» свій позов підтримав, позов ОСОБА_2 не визнав та просив в його задоволенні відмовити.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» до ОСОБА_2Ю,треті особи Приватне підприємство „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі, Приватне підприємство „РСМ-77, Мале підприємство „Ліко у вигляді ТОВ, ТОВ „Сплит Строй Система про стягнення заборгованості відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ПАТ „ОСОБА_3 МКБ, треті особи Мале підприємство „ЛіКо у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, Приватне підприємство „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі, ТОВ „Сплит Строй Система, Приватне підприємство „РСМ-77 про визнання поруки припиненою задоволено.

Визнано договори поруки від 13.04.2009 року за № ОП/09-07, №ОП/09-04, №ОП/09-03 та №ОП/09-06, що укладені між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та ОСОБА_2 припиненими.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги АТ «ОСОБА_3 МКБ», а в частині позовних вимог ОСОБА_2 направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийняв та розглянув позов ОСОБА_2 з порушенням правил підсудності; суд першої інстанції неправильно прийняв до розгляду доповнення та уточнення позовних вимог ОСОБА_2; судом не застосовано строки позовної давності до вимог ОСОБА_2; судом неправильно застосовано дію ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Матеріали справи не містять відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що порука припинилася згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦПК України.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.08.2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» та Приватним підприємством „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі було укладено кредитний договір № ОК/07-22, відповідно до якого (з урахуванням наступних змін та доповнень) позивач надав ПП «Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма «Колібрі» кредит в сумі 1 139 296,94 доларів США та 8 175 929,04 грн. з щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 13 % річних у доларах США та 21 % річних у гривнях на строк з 13.08.2007 року по 13.08.2009 року (т.2 а.с. 29-45).

У забезпечення умов кредитного договору № ОК/07-22 від 13.08.2007 року між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», та ОСОБА_2 13.04.2009 року було укладено договір поруки № ОП/09-07 /т.2 а.с.17-19/.

Згідно розрахунків банку на його користь підлягає стягненню з поручителя ОСОБА_2 загальна сума заборгованості за кредитним договором № ОК/07-22 від 13.08.2007 року, станом на 12.03.2010 року в розмірі 25 376 993,70 гривень.

13.08.2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», та Приватним підприємством «РСМ-77» було укладено кредитний договір № ОК/07-21, відповідно до якого (з урахуванням наступних змін та доповнень) позивач надав Приватному підприємству «РСМ-77» кредит в сумі 705 000 доларів США зі сплатою відсотків згідно п.п. 3.2., 3.3. договору за умови виконання вимог п. 4.2. договору строком з 13.08.2007 року по 01.12.2008 року /т. 2 а.с. 52 60/.

В забезпечення виконання умов кредитного договору № ОК/07-21 від 13.08.2007 року між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», та ОСОБА_2 13.04.2009 року було укладено договір поруки № ОП/09-03 /т. 1 а.с. 20 22/.

Згідно розрахунків банку на його користь підлягає стягненню з поручителя ОСОБА_2 загальна сума заборгованості за кредитним договором № ОК/07-21 від 13.08.2007 року, станом на 12.03.2010 року в розмірі 12 180 247,59 гривень.

11.08.2006 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», та МП „Ліко у вигляді ТОВ було укладено кредитний договір № ОК/06-19, відповідно до якого (з урахуванням наступних змін та доповнень) позивач надав МП „Ліко у вигляді ТОВ кредит в сумі 350 000,00 доларів США із сплатою відсотків згідно п.п. 3.2., 3.3 договору за умови виконання вимог п. 4.2. договору, строком з 10.08.2008 року по 01.12.2008 року /т. 2 а.с. 68 79/.

В забезпечення умов кредитного договору № ОК/06-19 від 11.08.2006 року між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», та ОСОБА_2 13.04.2009 року було укладено договір поруки № ОП/09-06 /т. 2 а.с. 23 25/.

Згідно розрахунків банку на його користь підлягає стягненню з ОСОБА_2 загальна сума заборгованості за кредитним договором № ОК/06-19 від 11.08.2006 року, станом на 12.03.2010 року в розмірі 6 262 591,65 гривень.

13.08.2007 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», та ТОВ „Сплит Строй Система було укладено кредитний договір № ОК/07-23, відповідно до якого (з урахуванням наступних змін та доповнень) позивач надав ТОВ „Сплит Строй Система кредит в сумі 550 000 доларів США із сплатою відсотків згідно п.п. 3.2., 3.3 договору за умови виконання вимог п. 4.2. договору, строком з 13 серпня 2007 року по 01 грудня 2008 року /т. 2 а.с. 87 95/.

В забезпечення умов кредитного договору № ОК/07-23 від 13.08.2007 року між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», та ОСОБА_2 13.04.2009 року було укладено договір поруки № ОП/09-04 /т. 2 а.с. 26 28/.

Згідно розрахунків банку на його користь підлягає стягненню з ОСОБА_2 загальна сума заборгованості за кредитним договором № ОК/07-23 від 13.08.2007 року, станом на 12.03.2010 року в розмірі 9 217 447,83 гривень.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2013 року по справі № 7/83-10-1137, згідно якої був затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс МП «ЛіКо» у вигляді ТОВ, була ліквідована та припинена юридична особа МП «ЛіКо» у вигляді ТОВ, з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, крім того, кредиторську заборгованість банкрута списано як безнадійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними ( том 1 а.с. 19).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.06.2013 року по справі №1-7/93-10-1297, згідно якої був затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ПП „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі, була ліквідована та припинена юридична особа ПП „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі, з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, крім того, вимоги, які не задоволені за недостатністю майна вважати погашеними відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (том 4 а.с.81-85).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.09.2013 року по справі №21-32-7/89-10-1238, згідно якої був затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ПП «РСМ-77», була ліквідована та припинена юридична особа ПП «РСМ-77», з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, крім того, кредиторську заборгованість банкрута списано як безнадійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними ( том 1 а.с. 37-40).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.11.2014 року по справі №916/3392/13, згідно якої був затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Сплит Строй Система», була ліквідована та припинена юридична особа ТОВ «Сплит Строй Система», з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, крім того, кредиторську заборгованість банкрута списано як безнадійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними ( том 5 а.с. 24,25).

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвал Господарським судом Одеської області) банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898 - IV „Про іпотеку іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Частиною 3 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним.

Виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України „Про іпотеку, іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). З огляду на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється.

Згідно ч.1 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно положення ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено/порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо повідомлення кредитором ОСОБА_2 про наявність кредитної заборгованості за вказаними кредитними договорами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

До суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами, ПАТ «Піреус Банк» звернулося 28.05.2010 року /т. 2 а.с.3/.

Оскільки, позивач не звернувся до ОСОБА_2 протягом шести місяців з моменту встановлення нової дати - дати дострокового повернення кредиту за спірними кредитними договорами, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про визнання припиненими договорів поруки: № ОП/09-07 від 13.04.2009 року, №ОП/09-04 від 13.04.2009 року, №ОП/09-03 від 13.04.2009 року, №ОП/09-06 від 13.04.2009 року, які укладені між ВАТ «ОСОБА_3 МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 МКБ».

Посилання апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції неправильно застосована дія ч. 4 ст. 559 ЦК України, є безпідставними.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що кредитор не повідомляв поручителя про наявність кредитної заборгованості за кредитними договорами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Окрім цього, даний факт не заперечує і ОСОБА_3.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 МКБ» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12.12.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9