Справа № 509/1326/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Козирського Є.С.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» юридична адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , до ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 67820, АДРЕСА_1, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, якою просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 30543,45 грн. за кредитним договором № б/н від 06.11.2013 року та судові витрати.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що 06.11.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (назва змінена з 21.05.2018 на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та Відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, за якою він отримав кредит в розмірі 8868,54грн. зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 18,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Свої зобов'язання банк виконав, натомість позичальник покладені на нього обов'язки належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.04.2018р. утворилась заборгованість в сумі 30543,45 грн., яка складається з 8520,55грн. - заборгованість за кредитом; 6759,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14314,44 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 948,78 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди., яку представник позивача просив суд стягнути з позичальника на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в примусовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Також надав суду відзив на позовну заяву в якій просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», застосувати загальний та спеціальний строки позовної давності

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

06.11.2013р ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов про надання продукту кредитних карт (далі - генеральна угода) з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за договором №б/н від 31.03.2011.

Відповідно до положень пунктів 1.1-1.4.2 генеральної угоди сторони домовилися про зменшення поточної заборгованості позичальника за зазначеним вище кредитним договором, а також сторонами було визначено розмір заборгованості позичальника в сумі 9773,57 грн.

У пункті 1.5 генеральної угоди сторони обумовили, що підписання вказаної угоди не являється анулюванням заборгованості позичальника.

У пункті 2.1 генеральної угоди сторони визначили, що банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 8868,57 грн. на строк 24 місяців в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості з кредиту у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості відбувається у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 443,78 грн для погашення заборгованості з кредиту, яка складається з заборгованості з кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 30.11.2015.

Згідно з пунктом 2.2 генеральної угоди сторони погодили, що строком повернення кредиту рахується 31-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість з кредиту, починаючи з 32-го дня порушень, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 948,78 грн.

Для надання послуг банк видає позичальнику платіжну карту згідно з пунктом 2.1 генеральної угоди.

Пунктом 2.5 генеральної угоди передбачено, що позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно з генеральною угодою, Умовами та правилами.

Відповідно до пункту 2.8 генеральної угоди, у разі порушення позичальником зобов'язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення.

У пункті 2.10 генеральної угоди сторони погодили, що позичальник доручає банку без додаткових погоджень перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту у сумі 905 грн на будь-який відкритий рахунок в банку.

Таким чином, добровільно погодженими умовами генеральної угоди сторони визначили, що внаслідок домовленості про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором, узгоджений розмір заборгованості позичальника перед банком становить 9773,57 грн. та передбачили порядок її погашення шляхом сплати обумовленої суми кредиту.

З 21.05.2018 року найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Всупереч вказаним положенням закону відповідач порушив умови виконання зобов'язання за Генеральною угодою не надавши АТ КБ «Приватбанк» своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач вказуючи на порушення відповідачем умов Генеральної угоди від 06.11.2013р., зокрема щодо недотримання ним строків сплати чергових щомісячних платежів, що призвело до виникнення заборгованості, надав розрахунок (а.с. 7-8), згідно якого станом на 02.04.2018 розмір заборгованості відповідача за Генеральною угодою становить - 30543,45 грн., яка складається з наступного: 8520,55 грн. - заборгованість за кредитом; 6759,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 948,78 грн. - штраф, відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди; 14314,44 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом.

Дослідивши представлені сторонами письмові докази, суд дійшов висновку, що вказана сума заборгованості відповідача за Генеральною угодою підлягає стягненню частково.

Зокрема суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 8520,55 грн. - заборгованості за кредитом; 6759,68 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 948,78 грн. - штрафу, відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди.

Разом із тим, на переконання суду не підлягають задоволенню позовні вимоги банку у частині стягнення 14314,44 грн. - заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом.

Відмовляючи в цій частині позовних вимог суд виходить із такого.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 зроблено висновок, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 відсутній висновок про те, який же вид неустойки (штраф чи пеню) підлягає стягненню та який критерій має бути застосовано для його вибору. Тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру.

Суд враховує, що розмір штрафу чітко визначений п. 2.2 Генеральної угоди та складає 948,78 грн, що є значно менше розміру пені та комісії, яка складає 14314,44 грн. З чого слідує, що розмір пені є нерозумним та несправедливим. В зв'язку з чим, стягненню підлягає саме штраф.

Разом із тим, розглядаючи вимоги позивача про стягнення пені та комісії з відповідача суд виходить із наступного. Як видно з матеріалів справи Генеральна угода укладена між сторонами не містить умов, які б чітко визначали обов'язок відповідача сплатити комісію та не містить порядку її обрахунку.

У розрахунку доданому до позову розмір комісії указаний позивачем разом із розміром пені.

Розрахунки щодо нарахування пені та комісії, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг.

Натомість, ні Умовами кредитування та правилами надання банківських послуг, ні в пред'явлених позивачем вимогах про стягнення комісії не конкретизовано сплату відповідачем комісії як супутньої послуги банку, не визначено її розмір, базу розрахунку.

З наданих розрахунків й заявлених вимог не можливо роз'єднати суми заборгованості по пені та комісії.

Вказані обставини на переконання суду є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, щодо стягнення з відповідача комісії та пені.

Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов'язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за генеральною угодою №б/н від 06.11.2013, станом на 02.04.2018 за кредитом - 8520,55 грн., по процентам за користування кредитом - 6759,68 грн., а також штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди у розмірі 948,78 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 16229,01 грн. (з розрахунку: 8520,55+6759,68+948,78).

Крім суми заборгованості за невиконання умов кредитного договору, з відповідача, на користь банку, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 1762,00 грн., які були підтверджені банком документально.

Керуючисьст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,141,174,213,228,229,241-246, 258, 259, 263-268, 272, 273 ЦПК України , ст.ст. 526,527,530, 554,1050, 1054 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1,про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., РНОКПП: НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО № 305299) заборгованість у розмірі 16229,01 грн. за кредитним договором № б/н від 06.11.2013 року станом на 02.04.2018 за кредитом - 8520,55 грн., по процентам за користування кредитом - 6759,68 грн., а також штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди у розмірі 948,78 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., РНОКПП: НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Є. С. Козирський