Справа № 505/1694/18
Провадження № 2/505/1058/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03.09.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Івінського О.О.

при секретарі - Бондаренко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів адвокат ОСОБА_4 04 червня 2018 року звернувся в суд з цим позовом, вказуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 59/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, який їм було подаровано 28.05.1992 р. В даному житловому будинку вони зареєстровані з 19.11.1982 р.

06.05.2006 р. їх син - ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3.

06.06.2006 р. вони зареєстрували ОСОБА_3 у своїй частині житлового будинку.

Рішенням Котовського міськрайсуду Одеської області від 11.03.2013 р. шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був розірваний.

Починаючи з лютого місяця 2013р. відповідач в житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає, а проживає на орендованих квартирах м. Подільська.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не одноразово пропонували ОСОБА_3 знятися з реєстрації та зареєструватися за іншим місцем проживання, але вона категорично відмовляється у добровільному порядку зніматися з реєстрації.

На даний час у подружжя ОСОБА_3 виникли матеріальні проблеми, а тому вони вимушені постійно звертатися до відповідних органів щодо оформлення субсидії на електропостачання, водовідведення, газопостачання та інші послуги, а відповідача в їх частині житлового будинку заважає їм у повному обсязі використовувати свої Конституційні права щодо користування правом власності на отримання субсидії та інших пільг.

Уточнивши позовні вимоги представник позивачів адвокат ОСОБА_4 просив суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Подільська (до перейменування м.Котовськ ) Одеської області, такою що втратила право користування 59/100 частинами житлового будинку АДРЕСА_1.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду надав заяву в якій позов підтримав. Справу просив розглянути у його відсутність. Проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована на постійне місце поживання за адресою: АДРЕСА_1, у судове засідання не з'явилась. Повідомлялась про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.7 ст.128 ЦПК України. Виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась шляхом виклику через офіційний веб-сайт Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Тому суд вважає відповідачку належно сповіщеною про час і місце розгляду справи.

У зв'язку з відсутністю у судовому засіданні сторін, з урахуванням закінчення передбачених ст.275 ЦПК України строків розгляду цієї справи та за згоди позивача справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.

Встановлено, що позивачі: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, є власниками 59/100 частинами житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі договору-дарування посвідчений Котовською державною нотаріальною конторою 28.05.1992 року №ІІ-1364.

В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстрована відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців.

Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею.

Факт того, що відповідач у вказаному будинку не проживає підтверджується довідкою голови квартального комітету м. Подільськ, Одеської області №81 від 03.09.2018 року, згідно якої ОСОБА_3 з 2012 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов'язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання.

Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, є формальною, без наміру її фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вона втратила право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинила користування вказаним будинком та переселилась на інше місце свого проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, рішення суду про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст.72,150,191 ЖК України, ст.391 ЦК України, суд заочно,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування 59/100 частинами житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належить: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, які проживають за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Су д д я О.О.Івінський

Повне судове рішення складено 03.09.2018 року.