Справа № 405/3884/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев'янко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Подільський ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову вказав, що 06.12.1997 року ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 одружилися. За час їх перебування у шлюбі у них народилася дитина позивач ОСОБА_1 27.08.2004 року шлюб між ОСОБА_3 та відповідачем розірваний. 21.02.2012 року батько позивача помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у т.ч. на грошові вклади та на 1/3 частину квартири в АДРЕСА_1. Позивачу, як єдиному спадоємцю, було видано свідоцтво про право власності на спадщину на грошові вклади. Проте, оформити спадщину на 1/3 частину вказаної квартири позивач не може, оскільки на неї накладено арешт на підставі постанови аа 868953 від 15.08.2006 року, винесеної Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ. З метою зняття арешту на цю частину квартири позивач звернувся до Подільського ВДВС м. Кропивницький, який у своїй відповіді повідомив, що відносно ОСОБА_3 було відкрито два виконавчих провадження, по яких було винесено постанови про їх закінчення. Однак, про обставини винесення постанови аа 868953 від 15.08.2006 року та накладення на її підставі арешту на нерухоме майно ОСОБА_3 Подільському ВДВС м. Кропивницький нічого не відомо та будь-яка інформація з цього приводу відсутня. У звязку з цим, позивач позбавлений можливості формити своє право власності в порядку спадкування та вільно розпоряджатися своїм майном. За таких обставин, просить скасувати арешт 1/3 частини квартири в АДРЕСА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву від 16.07.2018 року, з якої вбачаться, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву від 16.07.2018 року, з якої вбачаться, що вона позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі.

Представник третьої особи Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області 22.08.2018 року подав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника третьої особи за наявними матеріалами справи та на розсуд суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно із свідоцтвом про народження І-ОЛ № 037345, виданого 25.11.1998 року Палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому, ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1 (а.с. 10).

ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_4, яка змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ОЛ № 034127, виданим 06.12.1997 року Кіровським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда (а.с. 9). Після розірвання цього шлюбу, ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-ОЛ № 079520, виданим 27.08.2004 року відділом РАЦС Кіровоградського РУЮ (а.с. 12). Згідно із свідоцтвом про шлюб І-ОЛ № 065453, виданим 09.11.2012 року Кіровським відділом ДРАЦС Кіровоградського МУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с. 13).

ОСОБА_3 помер 21.02.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 29.02.2012 року Міським відділом по державній реєстрації смертей ГУЮ у Кіровоградській області (а.с. 14).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 125700526 від 30.05.2018 року накладено обтяження, а саме, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3654174, зареєстровано 29.08.2006 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження постанова аа 868953 від 15.08.2006 Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, обєкт обтяження: квартира, 1/3 частина, адреса: АДРЕСА_2, власник ОСОБА_3 (а.с. 16).

Як вбачається з листа Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області від 07.08.2017 року № 18710/13.20-29/16 на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження, за якими боржником виступав ОСОБА_3, а саме: 1) виконавче провадження за постановою Кіровоградського МВ УМВС від 30.07.2008 року про стягнення штрафу у розмірі 51 грн., по якому 30.12.2009 року державним виконавцем винесено постанову про його закінчення; 2) виконавче провадження за виконавчим листом № 2-758 від 18.10.2004 року, виданого Кіровоградським районним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4, що закінчене 12.03.2016 року у звязку зі смертю боржника. Підстави винесення постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 15.08.2006 року про арешт майна ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження встановити неможливо, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, преданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких 1 рік, в звязку з чим, позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом (а.с. 17).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як випливає з п. 4.17 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Тому, дія арешту на вказану частину квартири та внесення відомостей про її обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна порушує права позивача як спадкоємця частини квартири, оскільки виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт, на виконанні у Подільському ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області не перебуває, а відповідні арешт та заборона не зняті, що перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 цього Закону встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги, що на виконанні у Подільському ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_3, не перебувають, підстави для накладення арешту на спірне майно відсутні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати обтяження, що містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, з типом обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3654174, зареєстровано 29.08.2006 за № 3654174 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження постанова аа 868953 від 15.08.2006 Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, обєкт обтяження: квартира, 1/3 частина, адреса: АДРЕСА_2, власник ОСОБА_3.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеними позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний