РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_4 про стягнення шкоди, повязаної з стійкою втратою працездатності,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_4 про стягнення шкоди, повязаної з стійкою втратою працездатності. В обґрунтування позову вказав, що 29.09.2013 року біля 20 години водій автомобіля «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4, знаходячись у дворі будинку №7 в м.Хмельницькому по вул.Хотовицького перед початком руху не переконався у безпечності свого руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив наїзд на нього коли він рухався назустріч автомобілю. Внаслідок вказаного наїзду він отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя перелом склепіння черепа, гомілкового суглобу та інші. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.02.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 10.04.2013 року і остаточно визначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Цивільний позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на його користь 8405,03 грн. моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17.04.2014 року вирок змінено в частині стягнення моральної шкоди, присуджено стягнути з ОСОБА_4 на його користь 38504,03 грн. моральної шкоди.

Цивільна відповідальність автомобіля «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 не була застрахована. Отримані ним тілесні ушкодження призвело до того, що спочатку його визнано інвалідом дитинства, а після досягнення ним повноліття, встановлено третю групу інвалідності. В квітні 2015 року ним було направлено відповідачу повідомлення про ДТП, а в червні 2017 року заява про страхове відшкодування. Жодної відповіді до цього часу він не отримав. Відповідач порушив строки прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування на заяву про страхове відшкодування, що була направлена 15.06.2017 року, жодним чином не узгодив з ним розмір страхового відшкодування.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною-інвалідом - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Станом на день коли сталася ДТП, внаслідок якого він став дитиною-інвалідом згідно Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» розмір мінімальної заробітної плати становить 1147 грн., тому мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності становить 20646грн. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь 20646 грн. шкоди, повязаної зі стійкою втратою працездатності.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у поданому на адресу суду відзиві вказав, що позивач до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування не звернувся у встановлений Законом термін, при такому зверненні вимоги ст.35 Закону №1961-ІV не дотримався, у зв'язку з чим визначити підстави та розмір страхового відшкодування неможливо. В разі належного оформлення відповідних документів питання про страхове відшкодування буде вирішене.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.02.2014 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднано покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 10.04.2013 року і остаточно визначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_5 8405,03 грн. моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 17.04.2014 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 05.02.2014 року щодо ОСОБА_4 у частині вирішення цивільного позову змінено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 38405,03 грн. моральної шкоди. В решті вирок залишено без змін.

Згідно вказаного вироку суду, 29.09.2013 року біля 20 години ОСОБА_4 розпочинаючи рух автомобілем «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 у дворі будинку №7 по вул.Хотовицького м.Хмельницького не врахував дорожню обстановку, не переконався в безпечності керованого ним транспортного засобу, не обрав безпечний лівий боковий інтервал та, діючи легковажно, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку до автомобіля, порушивши п.10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок наїзду потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді: гематоми мяких тканин потиличної ділянки голови, рани правої вушної раковини, закритого перелому потиличної кістки склепіння черепа, епідуральної гематоми потиличної ділянки головного мозку, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання); садна шкіри лівої гомілки, перелому внутрішньої кісточки лівого гомілково-ступеневого суглобу, які за своїм характером є тілесними ушкодженнями середнього ступеня важкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0531995, ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи, інвалід з дитинства (інвалідність встановлено на строк до 01.05.2018 року).

Відповідно до листа «Хмельницького обласного центру медико-соціальної експертизи» Комунального закладу охорони здоровя №522 від 13.11.2018 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вперше оглядався Хмельницькою міською МСЕК 15.05.2014 року, за результатами огляду визнаний інвалідом 3 групи «Інвалідність з дитинства до 18-ти річного віку» по наслідкам травми отриманої ним 29.09.2013 року. За аналізом наявної медичної документації відомо, що цю травму ОСОБА_3 отримав 29.09.2013 року в ДТП. Довідка про ДТП від 29.09.2013 року ОСОБА_3 не надавалася. Первинний документ про травму та її наслідки виписний епікриз з нейрохірургічного відділення ХОЛ від 17.10.2013 року.

08.04.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

24.04.2015 року за №3/1-05/12005 Моторно (транспортне) страхове бюро України на адресу ОСОБА_3 направило листа про необхідність надання до МТСБУ наступних документів: заяви про страхове відшкодування; копій довідки про присвоєння ідентифікаційного коду та паспорту; реквізити розрахункового рахунку; відмості про наявність інших договорів страхування за якими можливе отримання відшкодування шкоди; відомості про можливо здійсненні взаєморозрахунки з особою відповідальною за шкоду. А також необхідність отримання завіреного гербовою печаткою вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області та надання довідки МСЕК про встановлення групи інвалівдності, що відповідає вимогам МОЗ України від 27.04.2001 №16.05/59, а саме поряд із записом "загальне захворювання" має бути прописаний зв'язок з ДТП.

15.06.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою, в якій повідомив про обставини ДТП та отримання ним тілесних ушкоджень, що призвели до інвалідності з дитинства 3 групи та про виплату страхового відшкодування.

02.08.2017 року за № 3.1-05/18598 та 14.09.2017 року за № 3.1-05/22348 Моторно (транспортне) страхове бюро України на адресу ОСОБА_3 направило лист про необхідність надання до МТСБУ завіреної належним чином (мокрою печаткою відповідного закладу) довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності.

Вказані обставини підтверджуються: вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.02.2014 року №686/22264/13-к; повідомленням про ДТП від 08.04.2015р.; заявою ОСОБА_3 від 15.06.2017р.; довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0531995; листом «Хмельницького обласного центру медико-соціальної експертизи» Комунального закладу охорони здоровя №522 від 13.11.2018 року; листами МТСБУ від 24.04.2015 року за №3/1-05/12005, від 02.08.2017 року за № 3.1-05/18598 та від 14.09.2017 року за № 3.1-05/22348.

Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР "Про страхування", страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі:Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пунктами 26.2, 26.3 ст.26 Закону, передбачено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить - у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною з інвалідністю - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, або цей розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 26.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування в розмірі, визначеному у пункті 26.2 цієї статті.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно доп. 37.1.4 ст.37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно довідки Хмельницького обласного центру медико-соціальної експертизи №522 від 13.11.2018 року, ОСОБА_3, 1995р.н., вперше оглядався Хмельницькою міською МСЕК 15.05.2014 р. за результатами огляду визнаний інвалідом ІІІ групи «інвалідність з дитинства до 18-ти річного віку» по наслідкам травми отриманої ним 29.09.2013 року.

Згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.02.2014 року дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, та в подальшому третю групу інвалідності мала місце 29.09.2013 року. Однак з заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності, він звернувся до МТСБУ 15.06.2017 року, тобто понад три роки з дня ДТП, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження надання у встановлений законом строк відповідачу всіх необхідних документів, для здійснення страхового відшкодування позивач та його представник належних та допустимих доказів суду не надали. Не надано суду належних та допустимих доказів і на підтвердження того факту, що на момент дорожньо-транспортної пригоди 29.09.2013 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 не була застрахована. Надане суду представником позивача зображення з сайту МТСБУ з результатами пошуку чинності поліса на ТЗ 80329 ХМ, вказаних обставин не підтверджує, оскільки воно не містить відомостей щодо того станом на яку дату проводився вказаний пошук.

Отже, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, про стягнення шкоди, повязаної з стійкою втратою працездатності, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2,4,12,13,76,81,82,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст. ст. 22, 1187, 1190 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_4 про стягнення шкоди, повязаної з стійкою втратою працездатності, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, пошт.індекс: 29000 АДРЕСА_1).

Відповідач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (02002, м.Київ, Русанівський бульвар, 8).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, пошт.індекс:29000, АДРЕСА_2).

Повний текст рішення складено 20.12.2018 року.

Суддя: