Справа № 206/4395/18
Провадження № 2/206/1274/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2018 м. Дніпро
Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Самарської районної у місті Дніпрі ради про визнання шлюбу недійсним та визнання фізичної особи недієздатною
Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання шлюбу недійсним та визнання фізичної особи недієздатною.
Відповідно до ст. 42 СК України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права і інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 одружилась з рідним дядьком позивача відповідачем ОСОБА_3, який на час укладення шлюбу страждав важким психічним розладом, внаслідок чого не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними.
В той же час, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.
Статтею 293 ЦПК України встановлено, що розгляд справи про визнання фізичної особи недієздатною проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.
Отже, суддею встановлено, що заявлені позивачем вимоги мають розглядатись різним складом суду, де за вимогою про визнання фізичної особи недієздатною розгляд справи має відбуватись колегіально (у складі одного судді і двох присяжних), а вимога про визнання шлюбу недійсним одноособово (у складі одного судді).
Крім того, як було розяснено у п. п. 8, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.03.72 « Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від вирішення питання щодо дієздатності громадянина залежить можливість його участі у розв'язанні інших цивільних справ. Тому заяви про визнання громадянина недієздатним підлягають розглядові окремо від інших вимог у порядку, передбаченому статтями 256-260 ЦПК, у редакції закону діючого на момент ухвалення постанови Пленумом ВС України, та статтями 295-300, у чинній редакції ЦПК України.
Одночасно з спором про право цивільне питання про недієздатність громадянина може вирішуватись судом лише в тому разі, коли спір виник після смерті цього громадянина.
Також, роз'яснено судам, що за загальним правилом громадянин вважається недієздатним з часу набрання законної сили рішенням суду про визнання його недієздатним.
Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з СК шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 СК), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб.
Однак, звертаючись до суду із даними вимогами, виклавши їх у межах однієї позовної заяви, позивачем було не дотримано вказаних вище розяснень.
Частиною 5 ст. 188 ЦПК України встановлено, що не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Виходячи зі змісту вказаної норми, суддя вважає, що вказана норма може бути розповсюджена до вимог позивача, оскільки ЦПК України визначено різний порядок розгляду, щодо кожної із заявлених вимог заявником, в тому числі, і склад суду, яким має бути розглянуто відповідні вимоги, а відтак, позивачем обєднано вимоги, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам (розгляд справи судом у складі колегії та/або одним суддею).
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила обєднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).
В той же час, дослідивши зміст позовної заяви суддя вважає, що підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу відсутні.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також з метою недопущення порушення прав позивача, з огляду на вищевикладені норми права та висновки судді, щодо права позивача звернутись до суду з відповідними вимогами у різних провадженнях (окремого та позовного), що може вплинути на порядок та черговість заявлення вказаних вимог зі сторони позивача, права на повернення судового збору до відкриття провадження у справі, суддя, на підставі ст. 185 ЦПК України вважає за необхідне повернути позовну заяву ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним та визнання фізичної особи недієздатною, у звязку із порушенням правил обєднання позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись та керуючись ст. ст. 185, 188, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Самарської районної у місті Дніпрі ради про визнання шлюбу недійсним та визнання фізичної особи недієздатною повернути позивачу.
Розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя К.С. Маштак