Провадження №22-ц/812/560/18
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2018 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Яценко Л.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, заявленеу відкритому судовому засіданні при розгляді цивільної справи № 487/3823/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу, яку постановив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Притуляк Інни Олександрівниу приміщенні цього суду 14 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

04 вересня 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 р. по справі № 487/3823/15-ц.

Заява мотивована тим, що зазначеним рішенням суду з нього на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») було стягнуто 20 837 грн. 90 коп. заборгованості за кредитним договором та 243 грн. 60 коп. судового збору. На підтвердження наявності боргу за кредитним договором у справі позивач надав витяг з особового рахунку НОМЕР_1 по картці НОМЕР_2 за період з березня 2010 р. по грудень 2011 р.

При розгляді в суді іншої цивільної справи №487/2723/17 за його позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсним кредитного договору, банком було надано інший витяг з особового рахунку НОМЕР_1 по картці НОМЕР_2 за період з березня 2010 р. по травень 2018 р., який не є ідентичним з випискою з особового рахунку, наданою у справі № 487/3823/15, містить інформацію, яка не співпадає з витягом, що був досліджений судом при винесені 30 грудня 2015 р. рішення, що ставить під сумнів сам факт здійснення банком бухгалтерського обліку кредиту.

Оскільки відповідно до інформації у витягах за один і той самий період ним здійснювались взаємовиключні фінансові операції та різні рухи коштів по особовому рахунку, що на його думку, викликає сумніви в достовірності наданої суду інформації, та є нововиявленою обставиною у справі.

За такого вважав, що вищезазначені обставини, які раніше йому не були відомі (а стали відомі лише 08 серпня 2018 р.), мають значення для вирішення справи і є істотними для ухвалення правильного рішення, але при винесені рішення від 30 грудня 2015 р. суд був позбавлений можливості всебічно розглянути справу та встановити дійсні її обставини, тому просив у зв'язку із нововиявленими обставинами зазначене рішення скасувати та призначити справу до нового розгляду.

У судовому засіданні заявник фактичні обставини, викладені у заяві підтримав у повному обсязі, крім того, спростовував сам факт укладання ним кредитного договору та користування кредитними коштами, вважав, що суд належним чином не оцінив докази, не встановивши фактичні обставини справи, заявлені вимоги просив задовольнити.

Представник АТ «ПРИВАТБАНК» відзиву на заяву не подавав, до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 р. залишено в силі.

Ухвала мотивована тим, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 30 грудня 2015 р. винесено рішення про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 20837 грн. 90 коп. заборгованості за кредитним договором та 243 грн. 60 коп. судового збору. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2016 р. рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 р. залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 р. рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін. Звертаючись до суду з заявою як нововиявлену обставину ОСОБА_1 зазначає розбіжності у виписках по його особовому рахунку на основну карту НОМЕР_1 та попередню карту НОМЕР_3, які надавались банком та досліджені судом при постановлені рішення 30 грудня 2015 р., та наданого банком при розгляді судом цивільної справи №487/2723/17 за його позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсним кредитного договору, які містять суттєві відмінності, як в їх оформлені за допомогою комп'ютерної програми, так і в інформації щодо руху коштів по особовому рахунку. Суд встановив, що виписка з особового рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 по картці НОМЕР_2, яка виготовлена за період з 11 серпня 2009 р. по 29 травня 2018 р., та на яку посилається заявник як на нововиявлену обставину, була складена вже після прийняття рішення по зазначеній справі, тобто після 30 грудня 2015 р. Крім того, при підрахунку сум, внесених в рахунок погашення боргу за період з грудня 2011 р. по липень 2013 р. включно, за обома виписками сума коштів, внесених в рахунок погашення боргу, становить 14565 грн., що свідчить про повну відповідність інформації, відображеної в цих виписках. Таким чином, будь-яких фактичних даних (нововиявлених обставин), щодо руху грошових коштів по особовому рахунку ОСОБА_1, які проводилися в період, за який рішенням суду було стягнуто з відповідача заборгованість по кредитному договору, та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки сторін по справі, вказані виписки не містять.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення про скасування рішення суду від 20 грудня 2015 р.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при розгляді справи порушені його права та свободи, гарантовані національним та міжнародним законодавством, допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення у справі, тоді як обставини, на які як нововиявлені він посилається є істотними, оскільки розмір заборгованості за кредитом, фактично не був встановлений. Так, витяг з особового рахунку НОМЕР_1, який був доказом при ухваленні рішення у даній справі та витяг з особового рахункуНОМЕР_1, який надавався банком при вирішення цивільної справи№487/2723/17 відрізняються зовнішнім виглядом, змістом та способом надання додаткової інформації поза межами таблиць, неоднаковим способом обліку інформації, містять різну інформацію про розмір та рух коштів, зокрема щодо розміру сум надходжень коштів та залишку заборгованості, та інші протиріччя. Між тим таке суперечить законодавству щодо бухгалтерського обліку коштів у банківських установах. Зазначені обставини свідчать про те, що вказані витяги з особових рахунків не є ідентичними. За такого суд помилково відмовив у перегляді рішення суду.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів: цивільної справи №487/2723/17 та показань технічних засобів, що мають функцію відеозапису, цифрової камери відеоспостереження, яка встановлена в залі судових засідань в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва за 14 листопада 2018 р., починаючи з 15 00 годин із відеозаписом судового засідання у справі № 487/3823/15-ц.

Клопотання мотивовано тим, що огляд цивільної справи №487/2723/17 необхідний для дослідження наявного у ній витягу з особового рахунку, а огляд вказаного відеозапису необхідний для підтвердження того, що під час судового засідання по даній справі 14 листопада 2018 р. заявлене ним клопотання про витребування та дослідження матеріалів справи № 487/2723/17 було вирішено судом не на його користь під впливом іншої особи (секретаря судового засідання),а отже не є об'єктивним та безстороннім.

Колегія суддів вважає, що клопотання не підлягають задоволенню із таких підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 83 ЦПК України визначений наступний порядок подання доказів.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно із вимогами ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Вимоги до апеляційної скарги викладені у ст. 356 ЦПК України, згідно із пунктами 5, 7 ч. 2 якої передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема: в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); клопотання особи, яка подала скаргу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_1, він просить про витребування із Заводського районного суду м. Миколаєва показань цифрової камери відеоспостереження для огляду та дослідження в суді апеляційної інстанції відеозапису судового засідання по даній справі для підтвердження наявності впливу на суддю при вирішенні його клопотання.

Між тим, вказаний відеозапис не є доказом в розумінні положень ст.ст. 76, 77 ЦПК України, оскільки, обставини, на підтвердження яких позивач просить його витребувати не відносить до предмету доказування по справі.

Крім того, всупереч наведеним вимогам закону в апеляційній скарзі відповідач не заявляв клопотання про витребування вказаних вище доказів та не посилався на вказані у клопотанні обставини.

Щодо витребування цивільної справи №487/2723/17, то витяг з особового рахунку, на який посилається відповідач наданий ним до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, згідно із відповіддю Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2018 р. цивільна справа №487/2723/17 направлена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 18 вересня 2018 р. і на теперішній час не повернута.

Враховуючи викладені вимоги закону колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 83, 367 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

______________________________________________

Повний текст ухвали складений 21 грудня 2018 року