Номер провадження: 22-ц/785/6984/18
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Калараша А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс плес» ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс плес» про внесення змін до договору інвестування у зв'язку з істотним порушенням його умов та визнання майнових прав на об'єкт нерухомості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Едельвейс плес» про внесення змін до договору інвестування у зв'язку з істотним порушенням його умов та визнання майнових прав на об'єкт нерухомості, в якому просив суд змінити інвестиційний договір № 134/4/5/10-2А від 12.12.2005 року, укладений між ТОВ «Едельвейс плес» та ОСОБА_3, виключивши з п. 4.4 Договору друге та третє речення, визнати за ним майнові права на квартиру загальною площею 61,8 кв. м. за АДРЕСА_1 встановити порядок виконання рішення, згідно з яким рішення є підставою для реєстрації за ним права власності на квартиру загальною площею 61,8 кв.м за АДРЕСА_1 стягнути з ТОВ «Едельвейс плес» на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу та на сплату судового збору.

В обгрунтування своїх вимог, позивач зазначав, що 12.12.2005 року між ним та ТОВ «Едельвейс плес» був укладений інвестиційни договір № 134/4/5/10-2А про передачу майнових прав на житлову квартиру, відповідно до якого предметом договору є передача відповідачем у власність ОСОБА_3 житлової квартири та повного і безумовного права на неї, за умови повної сплати ОСОБА_3 інвестиційних внесків. Плановий термін закінчення будівництва зазначався другий квартал 2009 року. Розмір інвестиційних внесків становив 47 495,97 доларів США, який мав бути в повному обсязі сплачений в строк до 13.07.2007 року. 09.07.2007 року ОСОБА_3 на користь відповідача були сплачені грошові кошти в сумі 239 854, 65 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день платежу, становило грошовий еквівалент 47 495,97 доларів США, тобто позивачем було повністю та своєчасно виконано умови договору щодо сплати інвестиційних внесків.

Проте, апелянт зазначив, що ТОВ «Едельвейс плес» належним чином та своєчасно не виконав свої забов'язання за вказаним договором. У серпні 2017 року ТОВ «Едельвейс плес» повідомило ОСОБА_3 про введення будинку в експлуатацію, в якому розташована квартира, в будівництво якої ОСОБА_3 були інвестовані кошти. Проте, відповідач зазначив, що в результаті обміру новозбудованого майна, її загальна площа перевищує обумовлену договором площу на 10,23 кв.м., у зв'язку з чим відповідно до догорову у ТОВ «Едельвейс плес» настане зобов'язання передати ОСОБА_3 новозбудоване майно при умові оплати останім зазначеної різниці.

ОСОБА_3 вважав дії відповідача незаконним, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено, змінено інвестиційний договір № 134/4/5/10-2А від 12.12.2005 року, укладений між ТОВ «Едельвейс плес» та ОСОБА_3, виключивши з п. 4.4 Договору друге та третє речення, визнано за ОСОБА_3 майнові права на квартиру загальною площею 61,8 кв. м. за АДРЕСА_1 встановлено порядок виконання рішення, згідно з яким дане рішення є підставою для реєстрації за ОСОБА_3, права власності на квартиру загальною площею 61,8 кв.м за АДРЕСА_1 стягнуто з ТОВ «Едельвейс плес» на користь ОСОБА_3 8320,00 гривень в рахунок сплаченого судового збору та 15000,00 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, директор ТОВ «Едельвейс плес» ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм

матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач прострочив завершення будівництва будинку на 8 років та без погодження з позивачем як з інвестором, самовільно збільшив площу квартири поряд з тією, в яку позивачем було інвестовано кошти. Істотне порушення відповідачем умов договору призвело до спричинення позивачу майнової шкоди, внаслідок якої він значною мірою позбавився того, на що розраховував при укладенні договору, а застосування до правовідносин сторін положень п. 4.4. інвестиційного договору, щодо оплати позивачем різниці у 10,23 кв.м., призведе до ще більшого порушення його прав.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може.

Судом встановлено, що:

- 12 грудня 2005 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едельвейс плес» укладено інвестиційний договір № 134/4/5/10-2А про передачу майнових прав на житлову квартиру.

Згідно з п. 1 вказаного правочину предметом Договору є передача відповідачем у власність позивача, у відповідності зі ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», новозбудованого майна - житлової квартири та повного і безумовного права на неї, за умови повної сплати інвестиційних внесків. У п. 3.2. Договору встановлено, що плановий термін закінчення будівництва - другий квартал 2009 року. Пунктом 4.1. вказаного договору погоджено, що розмір інвестиції, сплата інвестиційних внесків, порядок розрахунків оговорюються сторонами в додатку № 1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною. Так, у п. 1.2. додаткової угоди № 1 від 05.07.2007 року сторонами погоджено, що під новозбудованим майном розуміється квартира з будівельним № 10-2А, секції 4/5, загальною площею 51,7 кв.м., розташована на 10 поверсі новозбудованого житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 11, територія стадіону «Локомотив». За умовами п. п. 2.4., 2.5. додаткової угоди № 1 від 05.07.2007 року розмір інвестиції становить 47 495,97 доларів США, яка має бути в повному обсязі сплачена в строк до 13.07.2007 року.

-з метою виконання обов'язків по Договору, 09.07.2007 року ОСОБА_3 уклав з АКБ «Укрсоцбанк» договір кредиту № 2007/24-24/117, за умовами якого банком надано позивачу кредит у сумі 40 370 доларів США зі сплатою 13,20% річних. Виконання зобов'язань по укладеному кредитному договору забезпечувалось іпотечним договором, укладеним між ОСОБА_3 та банком, предметом якого були майнові права на вищевказану квартиру.

-09 липня 2007 року на підставі платіжних доручень № 84 та № 1, ОСОБА_3 сплачено на користь відповідача грошові кошти в сумі 239 854,65 гривень, що за офіційним курсом НБУ станом на день платежу (5.05 грн. за 1 долар США) становило грошовий еквівалент 47 495,97 доларів США. З боку позивача повністю та своєчасно виконано умови договору щодо сплати інвестиційних внесків.

-ТОВ «Едельвейс Плес» належним чином та своєчасно не виконало свої зобов'язання за договором, так зокрема, в порушення умов п. 3.2. Договору, п. 2.3. додаткової угоди № 1 до нього будівництво секції жилого будинку, в якому розташована придбана позивачем квартира, закінчено не у другому кварталі 2009 року, а в грудні 2016 року, а її введення в експлуатацію було здійснено у другому кварталі 2017 року, таким чином, відповідач прострочив виконання взятих на себе зобов"язань на 8 років.

Крім того, за умовами п. 5.1. Договору після внесення 100% інвестиційних внесків та протягом 25 робочих днів після закінчення будівництва і здачі його в експлуатацію підприємство зобов'язалося передати інвестору новозбудоване майно та документи, що підтверджують здачу будинку в експлуатацію, а інвестор зобов'язується прийняти новозбудоване майно та документи по акту приймання-передачі.

- 25.07.2017 року ОСОБА_3 звернувся до ТОВ «Едельвейс Плес» з листом, у якому просив повідомити про те, чи введений в експлуатацію будинок, в якому знаходиться квартира, в будівництво якої інвестовані гроші; надати передбачені договором документа про введення будинку в експлуатацію та передати у власність об'єкт інвестиції.

- листом від 18.08.2017 року ТОВ «Едельвейс плес» повідомило ОСОБА_3, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію 02.06.2017 року, в результаті обміру новозбудованого майна - квартири, будівельний № 10-2А, секції 4/5, розташованої на 10 поверсі, її загальна площа згідно з технічним паспортом складає 61,8 кв.м. Відповідно до п. 4.4. Договору тільки після оплати позивачем різниці у 10,23 кв. м. у ТОВ «Едельвейс плес» настає зобов'язання передати йому новозбудоване майно.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України унормовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ч.І ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.І, ч.2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1)в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2)зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3)виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4)із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Тому при вирішенні спору про внесення змін до договору у зв'язку з істотною зміною обставин, мають бути досліджені обставини існування чотирьох умов, встановлених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 3.2. Інвестиційного договору № 134/4/5/10-2А від 12 грудня 2005 року плановий термін закінчення будівництва - другий квартал 2009 року.

Відповідно до п. 4.4. цього ж Інвестиційного договору остаточна загальна площа Новозбудованого майна (квартири) визначається згідно з технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН». В разі відхилення фактичної загальної площі Новозбудованого майна від вказаної в Договорі, різниця в вартості між проектною та фактичною загальною площею квартири в разі зменшення відшкодовує Підприємство Інвестору, а в разі збільшення Інвестор відшкодовує Підприємству по вартості одного метра квадратного на день підписання Договору. Розрахунки (грошові зобов'язання) сторін у разі зміни загальної площі Новозбудованого майна (квартири) проводяться у строк 15 днів за дати отримання результатів обміру новозбудованого майна (квартири).

Відповідно до п. 2.3. Додаткової угоди № 1 від 05 липня 2007 року до Інвестиційного договору № 134/4/5/10-2А від 12 грудня 2005 року плановий термін закінчення будівництва і здачі будинку в експлуатацію: другий квартал 2009 року. Якщо здача будинку (об'єкту будівництва) в експлуатацію незалежно від причин обумовлених Договором буде затримана більше ніж до першого кварталу 2009 року Інвестор має право на повернення внесенених коштів у повному обсязі без застосування санкцій в місячний термін із дати письмового або особистого звернення до Підприємства.

Відовідно до п. 2.4. розмір Інвестиції Інвестора становить 47 495,97 доларів США з урахуванням ПДВ та є сумою Договору. Розрахунки з Інвестором проводяться в національній валюті України по курсу НБУ на день розрахунків.

Отже, сторонами в договорному порядку було узгоджено питання захисту прав Інвестора та відповідальності підприємства на випадок прострочення планового терміну закінчення будівництва і здачі будинку в експлуатацію передбаченого Інвестиційним договором та визначено порядок повернення інвестиції у розмірі 47 495,97 доларів США в національній валюті по курсу на день розрахунків.

Оскільки Інвестиційним договором № 134/4/5/10-2А від 12 грудня 2005 року, сторони передбачили можливість зміни площі Новозбудованого майна (квартири), як вбік зменшення, так і вбік збільшення та в залежності від цього - відшкодування однією із сторін Інветиційного договору іншій різниці між проектною та фактичною загальною площею квартири, то збільшення площі Новозбудованого майна (квартири) в даному випадку не є підставою в розумінні ст. 652 ЦК України для зміни цього договору.

Крім того саме по собі прострочення Підприємством планового терміну закінчення будівництва і здачі будинку в експлуатацію передбаченого Інвестиційним договором незалежно від причин обумовлених Договором також не є достатньою підставою для зміни Інвестиційного договору № 134/4/5/10-2А від 12 грудня 2005 року, оскільки Додатковою угодою № 1 від 05 липня 2007 року до Інвестиційного договору № 134/4/5/10-2А від 12 грудня 2005 року передбачено право Інвестора на повернення в місячний термін із дати письмового або особистого звернення до Підприємства внесенених коштів у повному обсязі - 47 495,97 доларів США в національній валюті по курсу на день розрахунків без застосування санкцій.

При таких обставинах у суду першої інстанції не було підстав для зміни з підстав ст. 652 ЦК України інвестиційного договору № 134/4/5/10-2А від 12.12.2005 року, укладеного між ТОВ «Едельвейс плес» та ОСОБА_3 шляхом виключення з п. 4.4 Договору другого та третього речення в частині відшкодування сторонами одна одній різниці в вартості між проектною та фактичною загальною площею квартири та строку розрахунків з дати отримання результатів обміру новозбудованого майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що районний суд належним чином не з'ясував обставини справи, не надав належної правової оцінки запереченням відповідача та невірно застосував норму ст. 652 Цивільного кодексу України, а тому оскаржуване рішення не можна вважати законним і обґрунтованим.

Вимогами процесуального закону, закріпленими у ст. 264 ЦПК визначено обов'язковість вирішення при ухваленні рішення питання, чи мали місце обставини (факти), якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму слід застосовувати до цих правовідносин. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судами як джерело права. Зокрема, за змістом рішення Європейським судом з прав людини у справі "Хаджіанастасіу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні цього ж суду у справі "Кузнецов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене рішення суду не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог про зміну Інвестиційного договору № 134/4/5/10-2А від 12.12.2005 року, укладеного між ТОВ «Едельвейс плес» та ОСОБА_3 виключенням з п. 4.4 Договору другого та третього речення.

Відмова у задоволенні вказаної вимоги унеможливлює задоволення вимоги про визнання майнових прав на квартиру загальною площею 61,8 кв. м. за № 38, розташовану на 10 поверсі секції 4 житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва 11 і, як слідство, встановлення порядку виконання рішення суду реєстрації за ОСОБА_3, права власності на квартиру загальною площею 61,8 кв.м за № 38, розташовану на 10 поверсі секції 4 житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 11. Відмова у задоволенні позову не надає підстав для відшкодування з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу.

Разом з тим судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилковості висновку суду в частині не застосування районним судом позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, сплив позовної давності за умови відсутності вважати поважними причини пропущення позовної давності, є самостійною підставою для відмови у позові і може застосовуватися лише до обгрунтованих вимог.

У разі безпідставності чи недоведеності заявленого позову слід відмовляти саме у зв'язку з безпідставністю та недоведеністю вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про необгрунтованість заявлених вимог, доводи апеляційної скарги щодо застосування позовної давності є неспроможними і в цій частині не можуть бути задоволеними.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс плес» ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс плес» про внесення змін до договору інвестування у зв'язку з істотним порушенням його умов та визнання майнових прав на об'єкт нерухомості відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.12.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

А.А. Калараш