Номер провадження: 22-ц/785/5941/18
Номер справи місцевого суду: 522/6780/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2018 року про передачу справу до іншого суду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ТОВ «Автокредит плюс» про стягнення збитків,

встановив:

17.04.2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ТОВ «Автокредит плюс» про стягнення збитків.

В позовній заяві ОСОБА_4 просив суд розірвати договір фінансового лізингу №АВН0А!00000070 від 24 травня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Автокредит плюс»; стягнути з ТОВ «Автокредит плюс» на користь ОСОБА_3 233 615, 05 грн. на відшкодування збитків та 223 380 грн. на відшкодування моральної шкоди, при цьому позивач посилається на порушення відповідачем вимог ЗУ «Про захист прав споживачів».

Свої позовні вимоги обґрунтував тим що 24.05.2017 року він уклав з відповідачем ТОВ «Автокредит плюс» договір фінансового лізингу №АВН0А!00000070. Предметом договору лізингу був автомобіль Subaru Outback, 2005 року випуску, вартістю 210900 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 03.02.2017 року, було зазначено, що власником автомобіля Subaru Outback 2005 є ТОВ «Автокредит плюс», тому наступного дня після підписання заяви про приєднання до публічного договору був підписаний Акт приймання-передачі автомобіля позивачу.

16.01.2018 року автомобіль було вилучено у відповідача інспектором патрульної поліції 3 роти батальйону № 2 УПП в Одеській Області ОСОБА_5 Підставою для вилучення автомобіля стала ухвала апеляційного суду Одеської області від 02.10.2017 року про накладення арешту на вказаний автомобіль Subaru Outback.

Ухвалу апеляційного суду було винесено за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про накладення арешту на належний йому автомобіль, яким у червні 2014 року шахрайським шляхом заволоділа невстановлена особа, і зазначив що по цьому факту проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001974.

Позивач невідкладно повідомив про цей випадок відповідача шляхом направлення на його адресу цінним листом з описом вкладенної копії акту вилучення автомобіля з відповідною претензією, але відповідь на цю претензію ОСОБА_4 не отримав.

Згідно відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, яку суд запитав перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, було зясовано, що позивач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

У звязку з цим, та у відповідності до ч. 5 ст. 28 ЦПК України і п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2018 року матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ТОВ «Автокредит плюс» про стягнення збитків були надіслані до Красноокнянського районного суду Одеської області за підсудністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав на неї апеляційну скаргу, в якійставить питання про скасування зазначеної ухвали суду та направлення матеріалів справи до Приморського районного суду м. Одеси за встановленою підсудністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Вважає, що позов має розглядатись в Приморському районному суді м. Одеси, оскільки шкоди йому завдано в Приморському районі м. Одеси, і крім того, він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом Одеської області в порядку, передбаченому ч.13 ст. 7, Главою 10, ст. 369 ЦПК України, без виклику учасників справи та без проведення судового засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача є с. Гавиноси Красноокнянського району Одеської області, що підтверджується відповідною довідкою адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.40).

З цих підстав суд правильно і обгрунтовано направив справу за підсудністю до Красноокнянського районного суду Одеської області, як того вимагають положення ч. 5 ст. 28 і п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, надавши суду копію договору оренди вказаної квартири від 03.04.2018 року (а.с.38-39), в даному випадку не можуть бути підставою для розгляду справи в Приморському районному суді м. Одеси, так як за вказаною адресою позивач не зареєстрований у встановленому законом порядку, ні постійно, ні тимчасово.

Крім того, договір оренди жилого приміщення не є підтвердженням зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача.

Більше того, в матеріалах справи маються відомості, які сам позивач надав суду, та згідно яких він проживає за різними адресами: м. Одеса, вул. Ільфа і ПетроваАДРЕСА_1, що в Київському районі м. Одеси (а.с.8), м. Одеса, вул. Канатна, 84, а/с № 8, що в Приморському районі м. Одеси (а.с.31), м. Одеса, Гагарінське плато 5/3, кв. 23, що також в Приморському районі м. Одеси (а.с.33).

Тобто, зазначені обставини свідчать про те, що позивач не має постійного місця проживання, а місцем його реєстрації є Красноокнянський район Одеської області, с. Гавиноси.

Також є необґрунтованими доводи заявника апеляційної скарги про те, що справа має розглядатись в Приморському районному суді м. Одеси, з посиланням на те, що шкода позивачу була завдана саме в Приморському районі м. Одеси, оскільки матеріали справи не мають таких доказів.

При цьому слід виходити також із того, що правовідносини між сторонами виникли не з приводу завдання шкоди, а з приводу укладення договору лізингу.

Будь-яких інших даних, які б надали право відкрити провадження в Приморському районному суді м. Одеси позивачем не наведено.

За нормами п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд іншому суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду повністю відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у відповідності до вимог процесуального права.

У звязку з цим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу слід залишити без змін

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_7

ОСОБА_2